49 



Ryssland borde vidtaga endast försvarsrustningar. Dagen 

 derpå reste grefve Apraxin, Panins svåger, för att öfvertaga 

 sitt befäl vid gränsen mot Finland. Natten mot den 30 

 sändes dit vicepresidenten i krigskollegiet, general Zach. 

 Tscliernischev, för att inspektera fästniugarna och bestämma 

 °m truppernas förläggning samt om inrättande af ett magasin 

 för 10 å 12 tusen man, hvilka dock först om en tid kunde 

 dit samlas. Den 3 sept. hölls ny konselj. Dervid medde- 

 lades nämde generalers rapporter om det usla tillstånd, hvari 

 försvarsverket vid finska gränsen befann sig l , samt Gustaf 

 Ul:s handbref till Katarina II om den svenska statshvälf- 

 nhigens lyckliga fulländning, framfördt af hans kurir, 

 kammarherre Taube. Under sådana förhållanden beslöts nu 



1 Hälften af „fmska divisionen" torde varit sänd till stora ar- 

 mén vid krigsskådeplatsen. Af återstoden, fyra infanteriregimenten, 

 förrättade ett (det tobolska) garnisonstjenst i Petersburg, liksom fyra 

 kompanier af det karabinierregimente, som hade sitt ståndkvarter i Kex- 

 nolm. Och dessa „finska" trupper torde till stor del bestått af inva- 

 lider, gamle soldater samt oöfvade rekryter. På sjömanskap var 

 s adan brist, att befallning säges gifvits till sist nämnde garnisoner 

 ° m att bereda sig för tjenst vid flottan. Större truppstyrkor kunde 

 ±a s blott från Polen eller det inre Kyssland, der de behöfdes för pest- 

 karantänen. Dessa uppgifter ur Ribbings dep. till Gustaf III, den */» 

 °- 7 9 1772. — Engelska sändebudet i Petersburg Gunning skrifver den 

 1 s ept. till lord Suffolk: „Här finnas endast två regimenten, undanta- 

 gande gardet, i hvilket man icke kunde förlita sig på en enda man. 

 Jiist nu finnes det i Kronstadt icke 700 man; och om man icke drager 

 °°i't Revals och Rigas garnisoner, hafva do icke några trupper när- 

 mare än i Lithauen . . . Den starkaste flotta, som kan utrustas, medan 

 (nnska) viken är öppen, blir omkring sju skepp, inberäknade alla, 

 som för närvarande befinna sig der, och dessa illa försedda, så att, 

 i tall svenskarne våga besluta sig för ett anfall, intet kan hindra 

 em från att göra sig till herrar öfver Kronstadt och hufvudstaden"- 

 \Coophhki Hmm. pyccK. iict. oömecraa, XIX, 304.) 



