52 



med öfverdrift åt motsatt håll, framstälde dessa åtgärder 

 såsom alldeles intet sägande i . 



Emellertid återvände baron Taube med kejsarinnans 

 svarsbref. 2 Det var kyligt artigt och innehöll jämte en an- 

 tydan om äggelser från Frankrikes sida till störande af lugnet 

 i Norden blott ett uttalande om hennes önskan att se det be- 

 varadt. Emellertid uteslöt det tanken på ett omedelbart fö- 

 restående krig. Äfven underrättelserna från svenska lega- 

 tionen i Petersburg blefvo mer lugnande. Den 10 okt. kunde 

 Ribbing slutligen rapportera om det samtal han tre dagar 

 förut haft med Panin med anledning af nyss nämda mini- 

 steriella befallning. Panin hade dervid försäkrat, att Kata- 

 rina vore öfvertygad om Gustaf III:s fredliga afsigter och hop- 

 pades, att han visade henne samma förtroende vid hennes nod- 

 tvungna försvarsanstalter. Å kejsarinnans vägnar kunde Panin 

 „på det aldra heligaste " intyga hennes fredliga önskningar. Un- 

 der åberopande af det vänliga tänkesätt han alltid bevarat för 

 Sverige försäkrade han altså „af samma sitt bekanta hjerte- 

 lag på heder, ära och parole", att Kyssland aldrig blefve 

 den angripande. Ribbing var öfvertygad om sanningen häraf. 



Denna förklaring af det ryska kabinettet var för ka- 

 tegorisk för att icke skingra Gustaf IILs oro — för den 

 närmaste framtiden. 



Men i sjelfva verket var den blott en lömskt anbragt 

 mask för Katarina ILs verkliga afsigter. De gingo ut på 

 att, — - så fort det rysk-turkiska kriget ändats, antagligen 

 innan följande vår, — med understöd af Preussen och Dan- 

 mark och vid behof med vapenmakt' genomdrifva, att det sven- 

 ska statsskicket återstäldes sådant det var före revolutionen 

 af den 19 augusti. 



1 Scheffer till Ribbing, d. 



2 Se bil. n:o 12. 



1772. 



