59 



Han förfäktade härvid äfven rent franska intressen. 

 Öet nya svenska statsskickets upprätthållande var i sjelfva 

 verket blott ett och dertill icke det yttersta af de syften 

 han uppstälde för den diplomatiska verksamhet, hvartill Gu- 

 staf in :S revolution gaf uppslaget. 



DAiguillou, hvars stora planer dock icke uppburos af 

 en motsvarande förmåga, sträfvade att återgifva Frankrike 

 den mäktiga rol det ännu under Fleurys ledning spelat i 

 d en europeiska politiken. Det lyckliga genomförandet af den 

 svenska statshvälfningen och den bresch den bröt i Katarina 

 tts stora nordiska allians var d'Aiguillons första framgång 

 i denna sträfvan och redan detta innebär förklaring nog för 

 den värme, hvarmed han arbetade för det nya svenska stats- 

 skickets bevarande. Han arbetade vidare på att skaffa 

 Frankrike nya allianser genom att lösa upp dem, medels 

 hvilka dess farligaste motståndare, Fredrik II, stärkt sin 

 ställning. På samma gång den svenska revolutionen stötte 

 Katarina II för pannan och franskt inflytande äggade tur- 

 karne till fortsatt kamp, tvekade d'Aiguillon icke att söka 

 draga Ryssland från förbindelsen med Preussen öfver till 

 Fl *ankrike. Han hyste t, o. m. hoppet att på denna väg 

 kunna åtminstone i någon mon försvara polackarnes sak. 

 Afven det österrikisk-preussiska förbundet hade han gerna 

 s Prängt. Men det, som var vilkoret härför, ett stärkande 

 af Frankrikes alt svagare vordna allians med Österrike, gaf 

 kan intet nog allvarligt beaktande. 



Med England ville d'Aiguillons kabinett bevara ett godt 

 förstånd och i Norden var det hans önskan att se äfven 

 Danmark frigjordt från ryskt inflytande och genom Frankri- 

 kes medling försonadt med Sverige. 



För detta politiska program önskade d'Aiguillon pa di- 

 Pk>matisk väg draga nytta af sakläget i Enropa, sådant det 



