60 



gestaltat sig efter den svenska revolutionen. Med det läto 

 sig i hufvudsak väl förenas de förslag, som från svenskt håll 

 framstälts för besvärjande af de faror, hvilka syntes hota 

 Sveriges nya statsskick, — närmast det förslag, att genom 

 engelska och österrikiska hofven lägga band på de anfallspla- 

 ner, som möjligen hvälfdes i Berlin och Petersburg. Vid nämda 

 liof gick derför fransk och svensk diplomati hand i hand. 



I London mottogos med missnöje underrättelserna om 

 den svenska revolutionen, af Goodricke framstäld i skefva, 

 förhatliga färger, såsom ett Frankrikes verk och skadlig för 

 Englands handelsintressen och ytterligare utmålad af den 

 engelska pressen på ett sätt, som väckte Gustaf IILs lifliga 

 förtrytelse. ' På d'Aiguillons omedelbart gjorda framställ- 

 ning om det gemensamma intresse England och Frankrike 

 hade i stadgandet af Sveriges nya statsskick och derigenom 

 af lugnet i Norden svarade lord Suffolk den 18 sept., att 

 den, som kände syftena hos de olika riksdagspartier Eng- 

 land och Frankrike i Sverige understödt, hånade förnuftet 

 genom ett slikt tal; England kunde icke betrakta revolutio- 



1 Han liit till v. Nolcken afgå befallning att på ministeriel väg 

 näpsa och förbygga dylika »oanständiga ocli förgripliga artiklar emot 

 Kongl. Maij:t". Men det svenska sändebudet försäkrade sådant vara 

 en omöjlighet. De engelska ministrarne förklarade, säger v. N., 

 sjelfve, att de, „då hela nationen, äfven den sundaste delen, är upp- 

 fyld med prejugéer i detta ämne", icke vågade röra vid folkets 

 ögonsten, tryckfriheten. Man måste derföre låta sjelfsvåldet tillsvidare 

 följa ett tygellöst lopp och dymedels skapa en kris. Emellertid ar- 

 betade v. Nolcken, biträdd af en dr. Hill, flitigt på att genom tidnin- 

 gar och broskyrer sprida en förmonlig tanke om Gustaf III och hans 

 verk. (U. Sheffer till v. Nolcken ti. «/ 10 1772 och 2 % 1773: v. Nolcken 

 till U. Scheffer d. 3 /n, 8 / 12 1772 och d. 2 / 2 1773.) 



