63 



nationens antigallicanska infatuationer" vore förlorad, sä snart 

 den tilläte en fransk flotta i lugn kryssa i Östersjön eller 

 jämte den spanska angripa ryska flottan i medelhafvet. • 

 ^en den öfvertygade sig om situationens allvar och arbe- 

 tade i sjelfva verket för freden, såsom ock v. Nolcken anade, 

 m er än den lät synas. Medan statssekreteraren lord Eoche- 

 for d, hos hvilken de utländska sändebuden förnämligast mot- 

 to gos, fortfarande under all välvilja i öfrigt städse betonade, 

 a *t en fransk flotta nödvändigt måste draga en engelsk ef- 

 ter sig och hvilken krigsfara häri låge, fick det ryska hof- 

 Y?t mottaga skarpa förklaringar, att det icke borde räkna 

 P å Englands bistånd för någon åtgärd emot Sveriges nya 

 författning, och manades att lemna alla anfallsplaner. 2 Ja, 

 åt ryska sändebudet vid engelska hofvet, grefve Mussin- 

 Pouschkin, lärer lord Bockeford t, o. m. yttrat, att icke ens 

 e n fransk flotta i Östersjön kunde förmå England att un- 

 derstöda Byssland, derest det angrepe Sverige: „sa Cour 

 terait trés-bien de ne pas penser å former aucune tentative 

 c °utre la Suéde, parcequelle trouverait surement la France 

 SUr son chemin et que 1'Angleterre ne s'en mélerait pas at- 

 tendue tpfelle ne voulait point entrer en guerre." 3 



Det var med synnerlig tillfredsställelse dessa underrättel- 

 ser om det engelska hofvets hållning på senhösten mottogos i 

 St ockhohn, så mycket mer, som man der såg det engelska sände- 



1 v. Nolcken till Gustaf III d '/„ H72. 



2 Lord Suffolks dep. till Gunning d. 3 %„ och »•/„, (CöopumH., 

 - Ix > 331 och 333; Tegnér, S. Ib och 17.) 



3 Donna Garniers uppgift, sänd till d'Aiguillon d. 23 akt, gick 

 lgon i Creutz' dep. till Gustaf III af cl. 2 »/ 10 (ej tryckt jämte denna) 

 och af d. i/ u (H. h., III, 324), vidare i v. Nolckens dep. till Gustaf 



och i d'Aiguillons till Vergennes af d. '-j n 1772. 



Hl af 



d - "/.O 



