00 



Och under kejsarens åsigter stal de sig alt mindre förbehåll- 

 samt statsministern furst Kauuitz. 



Gustaf III hade tillskrifvit Maria Theresia, hvars väl- 

 vilja han tidigare sökt vinna och hvari han äfven trodde sig 

 hafva lyckats, samt hennes son bref, betygande hans kär- 

 lek till freden och haus hopp att för den samma åtnjuta 



Österrikes hjelp. 



ansas: 



han emellertid detta hopp 



mer än osäkert. Han lemnade derför sitt välbetrodda sän- 

 debud i Wien, grefve Nils Bark, i förstone icke några an- 

 dra instruktioner än de allmänna: att sprida en förmånlig 

 uppfattning af revolutionen och det nya statsskicket, att be- 

 tyga Gustaf IILs fredliga afsigter, men ock hans fasta be- 

 slut att icke tåla något intrång på, sitt verk samt att be- 

 tona den förmon Österrike borde finna i den skedda stats- 

 hvälfningen, „emedan den länder till befästande af gamla 

 maximer och till en större säkerhet, för alla makter, som på 

 ett mer eller mindre nära sätt kunna hafva att skaffa med 

 detta rike", — men alt detta blott i enskildt umgänge, 

 så att han sorgfälligt undveke att synas handtera detta 

 ämne „miuisteriellement". 2 När emellertid de oroande utta- 

 landena af Fredrik II ingått, fick grefve Bark befallning 

 att söka vinna wiener-hofvet och specielt Maria Theresia, 

 hvars ynnest han åtnjöt, och förmå det att hålla den preus- 

 siska monarken tillbaka, livarvid det lemnades åt hans „egen 

 eftertanke och val att bruka de medel och utvägar som 

 lämpligast kunna användas"; närmare instruktioner härför 

 kunde icke lemnas från Stockholm. Blott den varning til- 

 lades, att „de démarcher, som Hr. Grefven i denna afsigt 

 "•öra kan, varda med sådan varsamhet och sådant menage- 



1 Se bil. n:o 1 och 2. 



2 Scheffer till Bark d. »/<, (H. H, II, 345) 



