72 



..Under ett sadaut sakernas läge nödgas K. M:t väl vara 

 omtänkt om alla de mått, som kunna tjena till ett rättmätigt 

 torsvars ordnande ; men som fredeus bibehållande utgör dess 

 förnämsta ögnamärke, sä lenmar K. M:t på, N. K:s eget 

 betänkande att af alla dessa underrättelser göra det bruk, 

 som kan vara överensstämmande med det hofvets tänkesätt, 

 der N. N. vistas. Sättet att handla vid ottomaniske Porten 

 är sa vida afskildt frän det, som vid de europeiska hof 

 plägar vara- brnkeligt, att Kl. M:t ej annat kan än öfver- 

 lemna till N. N:s egen försiktighet och urskiljning att deraf 

 meddela samma hof de underrättelser, som han sjelf finner 

 vara bäst och säkrast passande. Det gör tillfyllest, då N. 

 X. äger sig Kl. M:ts belägenhet och afsigter bekanta. Der- 

 efter lämpar N. N. hela sitt uppförande, men livad lian med 

 all trygghet kan tillägga det är, att ottomaniske Porten al- 

 drig kan fa någon mera pålitlig allierad än Kl. 31:1, det är, 

 och om honom tid och rådrum lemnas att sätta sitt rike 

 i ordning och vinna den styrka, hvartill några års fredslugn 

 säkrast bidraga, blifver han äfveu den nyttigaste och mäk- 

 tigaste". 



Körsigtighet var ock en nödig egenskap hos Sveri- 

 ges representant vid turkiska hofvet. Der hoppades man 

 att se Gustaf IILs statshvälfning omedelbart följas af krigs- 

 politik mot Kyssland. Då den svenske dragomanen, arme- 

 niern Muradgea, genom h vilken alla Celsingarnes förhandlin- 

 gar med det turkiska hofvet gingo, notificerade revolutionen i 

 Sverige för Reis Effendi, utrikesministern, anhöll denne genast 

 om, att Gustaf III ville företaga en diversion mot Ryssland. 

 Han försäkrade, att i detta fall ,,penningar till Sveriges un- 

 derstöd ej skulle; tryta samt att Porten pä det kraftigaste 

 skulle hjelpa Sverige att återvinna sina förlorade länder och 

 äfven skaffa en annan mäktig bundsförvandt (Frankrike)". 



