75 



st af Ill:s nya konstitution ej blefve långlifvad. 1 Fredrik ILs 

 8'esandt, major Zegelin, kringspred rykten, att Sverige M- 

 ta des af inre och yttre faror, det vore utfattigt och svagt 

 r - °- m. mot Danmark, som rustade sig att angripa det; nu 

 äskade Sverige endast för egna behof komma åt Portens 

 Penningar. Från ryskt håll berättades att svenskarne voro 

 ll0 8' uppskrämde för att vackert hålla sig stilla. 2 



För att parera dessa angrepp sändes d. 9 nov. drago- 

 fflänen åter upp till utrikesministern. Den sluge armeniern 

 skildrade i de gynsammaste färger Sveriges makt och till- 

 fredsställelse under sin unge konung och slöt med en för- 

 säkran, att denne gerna såge, att Porten finge en hederlig- 

 fred ; dock, skulle Kyssland uppställa omöjliga fordringar, 

 VlJ i'e han beredd att slutligen för eget intresse deltaga i kri- 

 £®t. -Detta", säger Celsing, ,.ehuruväl för dragomaneiis egen 

 räkning, liar jag funnit starkt, men ock synes det förestående 

 °ada behöfva de kraftigaste läkemedel". — Sedan Eeis Effendi 

 ett par dagar senare (d. 12 nov.) erhållit besök af Zegelin, 

 kallade han d. 13 nov. äter på Muradgea och stälde till 

 honom nya frågor om Sveriges försvars väsen, hvilka Muradgea 

 besvarade derhän. att livad Sverige behöfde vore ej trupper, 

 ttt&n penningar. När Eeis Effendi ytterligare sporde dra- 

 gomanen, huruvida Porten kunde bygga på Gustaf IILs 

 frllgifvenhet och i nödfall åberopa sin allians med honom. 

 £ a * denne härpå det undvikande svaret, att Sveriges på- 

 gående rustningar redan voro ett slags diversion mot 

 %ssland. Knapt hade den svenske dragomanen gått, så 

 kal lades den franske till ett liknande förhör. — S:t Priest 

 ° Cö Celsing öfverlade och tmimo sålunda gifva sina resp. 



1 6. Celsing till kanslipres. 17 / 10 1772, 



2 G- Celsing till kanslipres. "/«. "In ocl1 



