76 



tolkar överensstämmande instruktioner, inuau de dagen derpa 

 ånyo samtidigt kallades upp till utrikesministern, man vore 

 frestad säga, till konfrontering. Denna torde aflupit lyckligt; 

 åtminstone namnes intet om motsatsen. x 



Medan sålunda den svenska legationen icke utan oro sökte 

 uppehålla Portens förmånliga tankar om Sverige och dess 

 förhoppningar pä ett militäriskt understöd från svenskt hål!. 

 kommo från Stockholm afkylande varningar att omsorgsfullt 

 menagera Ryssland. Men liksom till ett bevis på, att detta 

 icke var den svenska regeringens sista ord. ingick tillika 

 ett mycket smickrande href från Ulrik Scheffer till turkiske 

 storviziren af den 6 uov. 1772. 2 Utan tvifvel hade Ulrik 

 Celsing rätt, då. han, i stöd af den vidsträcktare handlings- : 

 frihet honom lemnats framom närmare stationerade sände- 

 hud, trodde sig kunna gifva nämda instruktion denna tolk- 

 ning: ,, Således. . . lärer dock Kgl. M:ts nådiga vilja vara, 

 att sädana oss föreskrifne memigements ej höra hindra att 



1 G. Celsing redogör härför i dep. till kanslipr. "/,, 1772. 



2 Det heter der bland annat: „Hans K. M., sora med. sina För- 

 fäders (.ron ärft en oskrymta.il vänskap och tillgifvenliet för den lv- 

 sande Porten, är uppeldad af en brinnande åhågä till att ständigt 

 underhålla det urgamla nära förstånd, som i så långliga tider förena 

 begge riken och hvilket så mycket mindre någonsin rubbas kan, 

 som det är grundadt på deras gemensamma väl och bästa samt be? 

 segladt med de heligaste förbindelser och edsvurna traktater. Den 

 lysande Porten liar ock vid alla tillfällen gifvit prof af ett lika oryg- 

 geligt tänkesätt och dä ingen tvifvel är, att ju den lysande Porten 

 med Hans K. M:t uti enahanda föresats lärer instämma, att nämligen 

 städse hafva de. ingångna traktater för ögonen, sä lärer det icP" 

 blifva svårt för oss att gemensamt arbeta pä begge rikens inkörda 

 med hvarannau så oskiljaktigt förknippade välgång och bestånd». 

 (Utkastet till detta bref förvaras bland kanslipresidentens kon- 

 cept). 



