so 



det program d'Aignillon uppgjort för den franska politiken. 

 Men det första vilkoret för framgång åt detta håll var, att 

 en brytning icke inträdde mellan Sverige och dess grannar; 

 ty dess närmaste följd vore helt naturligt en innerlig sam- 

 manslutning just mellan dem man ville skilja åt, PAiguil- 

 lon hade derför dubbel anledning att göra sitt bästa i ilen 

 medling mellan Sverige och Ryssland, hvarmed han ville 

 rödja vägen för sina egna syften. 



1 enlighet härmed voro de maningar han omedelbart 

 efter statshvälfningen tillsände Gustaf III att mot ryska 

 hofvet iakttaga det största lugn. ja vänskaplig förbindlig- 

 het. Han borde icke försumma något, som kunde hos Ka- 

 tarina II mildra intrycket af hans revolution och å daga lägga 

 hans önskan att vinna hennes ynnest. Till den ändan 

 föreslog d'Aiguillon personligen för Gustaf III, att denne 

 till samtliga, hof skulle afgifva officiella deklarationer om sin 

 önskan att bevara fred med sina grannar; samt genom både 

 Vergennes och Creutz. att de underhandlingar mössrådet 

 föregående sommar inledt för afslutandet af en svensk-rysk 

 allians återupptoges. Till det förra projektet kunde Gustaf 

 III icke förmå sig att bifalla. Beträffande det senare, med- 

 delade Scheffer, att Ryssland icke för detta aliiausförslag 

 gjort de avancer, hvilka hans företrädare förégifvit, och att 

 Gustaf III för öfrigt mot det samma hyste vissa betänklig- 

 heter. Framställt från hans sida, skulle det nu efter revolu- 

 tionen upptagas som ett tecken på svaghet och fruktan; 

 att synas allarmerad, var just det lian framför alt ville 

 undvika; det skulle i Europa göra ett dåligt intryck och 



1 ÖWtitz till Gustaf III <1. '% och *»/, nv> (II. H.. III. g&l 

 ocli 28!)). 



2 So bil. u:o 13. IVAiguillon till Ycrg'etme3 d. -';,„ l Vtf. 



