85 



svenska statshvälfningen en tid framåt hålla god min i 

 elakt spel och ajournera sina planer på krigisk aktion mot 

 Sverige. Ty innan hon kunde inlåta sig på en sådan, måste 

 det turkiska kriget vara ändadt och hon försäkrad om verk- 

 samt deltagande af sina allierade, om möjligt älven af Eng- 

 land. Men intetdera af dessa vilkor var uppfyldt, det senare t, 

 °- m. så litet, att man i Petersburg, liksom i London och 

 Stockholm, der Gustaf III sjelf bemödade sig att gifva det 

 styrka, lyssnade till ryktet, att Fredrik II vore en af stats- 

 livälfningens gynnare. 



Panin framlade för Solms sitt hofs tankar i ett sam- 

 tal, hvilket denue inberättade under' den 4 september. * Man 

 kände ännu för litet omständigheterna vid den svenska stats- 

 hvälfningen, för att kunna definitivt , .fixera sina tankar" 

 angående den samma. Det syntes dock af fiere skäl — bl. 

 a- enligt de berättelser baron Taube gifvit svenske envoyén, 

 baron Eibbing, — kunna antagas, att revolutionen ingalunda 

 aflupit så fredligt, som Gustaf III låtit försäkra. Bäst vore 

 derför att afvakta, huruvida ej ett oppositionsparti i Sverige 

 uppträdde. Emellertid hade uppenbarligen den händelse in- 

 träffat, hvilken det preussisk-ryska fördraget af 1769 afsåg. 

 Det fordrades nu en förtrolig och fullständig öfverenskom- 

 melse rörande medlen att bevara ,, lugnet i Norden" och det 

 system Ryssland och Preussen velat genomföra. — Utbed- 

 jande sig Fredrik II:s tankar i denna fråga, ville Panin fram- 

 lägga sin furstinnas. Hon vore besluten, att för ögonblicket 

 Undvika hvarje sken af hot mot Sverige, men på samma gång 

 vidtaga alla mått och steg ,,för sitt eget försvar". Hon trodde 

 sig kunna föreslå, att konungen af Preussen å sin sida äfven- 

 ledes skulle göra ,, passiva demonstrationer" samt försäkra Gu- 



Se bil. n:o 21. 



