90 



försäkring-ar om sin furstes obetingade beredvillighet att full- 

 göra sina förpligtelser mot Ryssland, hvarvid lian äfven för 

 bättre verkans skull plägade använda excerpter ur erhållna 

 depescher, i hvilka Fredrik II stundom gaf sig sjelf en 

 mention honorable för sin hållning mot Katarina. 



Solms åter vågade ej hålla på några bestämda yrkan- 

 den. Ty så väl han än redan förstod siii konungs syften, 

 visste han dock, att denne framför alt önskade se bevarad 

 sin gunst hos Katarina och dermed sitt inflytande på den 

 ryska politiken. 



Fredrik II hade så mycket giltigare skäl att gilla sitt 

 sändebuds försigtighet, som han visste, att både engelska och 

 franska hofven bemödade sig att minska hans kredit i Pe- 

 tersburg. Äfven Österrikes missnöje efter den polska del- 

 ningen var honom ingen hemlighet och han lät Panin veta, 

 att man från detta håll ville grumla det goda förhållandet 

 mellan Preussen och Byssland, hvaremot det bästa medlet 

 vore en obetingad ömsesidig öppenhet emellan dessa makter 

 med afseende å alla ditåt syftande österrikiska intriger. 







Men just hos denna makt tvekade han icke att anhålla om 

 dess bona officia för en påtryckning pä ryska kabinettet i 

 enlighet med hans önskningar, — detta måhända äfven derför 

 att han på förhand visste, huru ogynsamt en sådan i Peters- 

 burg komme att upptagas. Denna diplomatiska aktion mot 

 Eyssland via Wien är den del af hans oroliga verksamhet till 

 förebyggande af „obehagliga följder'' af den svenska statshvälf- 

 ningen, hvilken kanske aldra klarast karaktäriserar hans 

 ställning. 



Omedelbart efter det han fått underrättelse om statshvälf- 

 ningen i Stockholm, sände han (d. 7 9 ) den samma vidare till sitt 



