99 



ring, att lians rustningar afsågo uteslutande eget försvar för 

 det fall, att man ville kränka den nya författning lian in- 

 fört. J 



Samtidigt, som Gustaf III på detta sätt vid det fran- 

 ska liofvet anhöll om dess hjelp och denna äfven lofvades 

 honom, bröt han öppet mot en af dess lifligaste önskningar. 



D'Aiguillon hade, såsom nämts, föresatt sig att söka 

 närma Sverige och Danmark till hvarandra. Han trodde 

 sig häri hafva funnit en uppgift, hvars lösning innebure en 

 synnerlig framgång för den franska politiken, ja måhända 

 läte Frankrike, sedan väl det holsteiuska bytesfördraget vore 

 afslutadt, ärfva Kysslands inflytande i Köpenhamn. 



Den franske ministern i Köpenhamn Blosset hade så- 

 lunda i uppdrag att der arbeta enligt nämda syfte. Likaså 

 Vergennes vid det svenska hofvet. Fåfänga voro dock dessa 

 bemödanden, något, som äfven Vergennes synes mycket rik- 

 tigt hafva förutsett. ITAiguillons försäkringar om Danmarks 

 goda dispositioner kunde icke förändra detta, faktum. 2 

 Tvärtom hade spänningen mellan det svenska och det dan- 

 ska hofvet till slutet af oktober ständigt blott ökats. 



De rustningar Danmark vid första revolutionsnyheten 



1 Se bil. n:o 13. (Jreutz till Scheffer d. 1! '/,o 1 7 ; 2. (H. .11., 111,. 

 312). D'AiguiIlon till Vergennes d. *°/ 10 1772. 



2 I)'Aig'uillon till Vergennes d. "/„ och 2 % mz. — v. Osten 

 Meddelade i sept. åt Gnldenerone, att man vid det danska hofvet be- 

 farat utbrottet af en af Frankrike anstiftad palatsrevolution, som dock 

 afböjts. „Efter hand aflägsnar inan", skrifver han, „alla anhängare 

 så väl af franske ministern som af hans medbrottsling, svenske mi- 

 nistern Sprengtporten". (Enl. Östermans dep. till Panin <\. U /., L sept. 

 1772). 



