101 



siastiska bifall, särskildt arméns, och skulle på samma gång- 

 han nedslog den förre, äfven kväfva missnöjet inom eget 

 land. Han skulle hämnas ej blott nationens, utan äfven 

 sin dynastis och sina egna oförrätter. Han hade nyss prisats 

 såsom återställaren af Gustaf II Adolfs styrelseskick. Mot 

 Danmark skulle han kanske vinna äfven forne Gustafvers 

 krigareära. För en natur, sådan som Gustaf III, ägde sist 

 Dämda synpunkter en bestämmande vigt. ■ — Så fattade 

 uan i medlet af oktober beslutet, att under förevändning at 

 en „ eriksgata " besöka sina provinser vid norska gränsen 

 och der, omgifven af. sina stridsfärdiga trupper, invänta 

 Danmarks förklaring öfver afsigten med dess rustningar. 



Gustaf III dolde ingalunda för sig, att det var ett 

 högt spel han vågade. Det kunde måhända reta Ryssland 

 till ett omedelbart angrepp och skulle, det var uppenbart, 

 lemna Sveriges grannar anledning att i utlandet framställa 

 sig såsom de utmanade. Han synes emellertid just vid 

 denna tid gått med den ljufva illusionen, att hans mot Ka- 

 tarina II iakttagna vördnadsfulla hållning hos henne väckt 

 e u blidare stämning. J 



Panins „heliga" fredsförsäkringar hade nyss anländt. 

 För Durands sändning uttalade d'Aiguillon de ljusaste för- 

 hoppningar. För att än ytterligare stärka den ryska kejsa- 

 rinnans förmodade „goda dispositioner", beslöt Gustaf III att 

 till ryska hofvet afsända en utomordentlig ambassadör ined 

 uppdrag att framföra hans lyckönskningar med anledning 

 a *' storfursten-tronföljarens nyss uppnådda myndighetsålder. 

 Samtidigt befalde han, att de i Finland påbörjade försvars- 



1 Han skrifver till Creutz från Gripsholm d. n / 10 Iriti J? me 

 flatte qu'une grandc Princesse est revenue des préjugés désavanta- 

 geux qu' 0n avait taclié de Lui faire concevoir de ma personne" 

 f »6ust. Pappren", V.) 



