119 



holm och Köpenhamn förnyade ordres att arbeta för detta 

 syfte. Särskildt fick Vergennes befallning att icke rygga 

 tillbaka för den personliga motvilja den svenske konungen 

 visat för d'Aignillons förslag åt detta håll, — en motvilja, 

 hvilken ..en stor furste, den der, såsom Gustaf III, är betänkt, 

 blott på sina undersåtars bästa, ej bör låta inverka på sitt 

 handlingssätt". 1 Det är öfverflödigt att påpeka, det dessa 

 försonlighetens ord voro sådda på hälleberg. 



De hade åtföljts af allvarsamma varningar till det 

 svenska hofvet att icke gifva Danmark och dess förbundna 

 något skäl till klagomål. Gustaf IILs norska diversion hade 

 i sjelfva verket kommit i ett för den franska politiken minst 

 lämpligt ögonblick. — just samtidigt som cVAiguillon i Pe- 

 tersburg förberedde det stora schackdrag, hvilket med en ny 

 riktning för den franska politiken skulle gifva den dess forna 

 styrka åter. 



Denna hans dristiga plan att utbyta Frankrikes alt 

 svagare vordna allians med Österrike mot en sådan med 

 Kyssland anslöt sig till den ställning Gustaf IILs revolution 

 skapat i Norden. 2 Under medlande i det kritiska läget mel- 

 lan Sverige och Kyssland skulle Frankrike omärkligt närma 

 



répugnanoe, å 1'avantage essentiel qn'il retirerait d'un traité cTalliance 

 qu'il ferait avee le Roi de Dannemarc et dans lequel les deux cours 

 trouveraient leur eonvenance et leur intérét réciproque. Cest un 

 objet important qu'il ne faut pas perdre de vue". (D'Aiguillon till 

 Vergennes d. - e / n och '/u 1772). 



1 D'Aiguillon till Vergennes d. 19 / 12 1772. 



- Enligt Creutz skulle Vergennes, kort innan den svenska stats- 

 hviilfningen genomfördes och under förutseende af de förvecklingar 

 den komme att medföra, gifvit den franske utrikesministern idén 

 till ett ryskt-franskt förbund. (Creutz till Gustaf III d. "-% 1772 i 

 H. IL, III, 283). 



