122 



och villfarighet för Katarina II. „une souveraine dont le 

 génie et le courage étonnent 1'Europe et 1'Asie", till hvilken 

 han visste att hon lättast kunde fås att lyssna. 1 Sina di- 

 plomatiska uppgifter sparade han till längre fram, då han 

 studerat och bearbetat terrängen. Hans förbundne var 

 från första stund det spanska sändebudet de Lacy. För for- 

 mens skull fick äfven Ribbing af sin regering befallning 

 att med desse ministrar underhålla en intim förbindelse. 

 För öfrigt hade Durand pålitlige kunskapare bland sina i 

 den ryska hufvudstaden så talrike landsmän, enligt Solms 

 uttryck. „éspions nés pour leurs ministres". Men några 

 förbindelser inom hofvet, syftande att der väcka orolig- 

 heter, syntes han icke uppsöka. Han visade sig tvärtom 

 t. o. m. i sin preussiske vedersakares ögon städse „trés- 

 honnéte et poli". Durand hade derför redan omedelbart 

 efter sin ankomst lyckan att se sig vid det ryska hofvet 

 och i den ryska societeten bemötas med mycken aktning, äf- 

 ven af kejsarinnan sjelf, som ofta inbjöd honom till sina 

 spelpartier. 2 



Sin uppgift att förfäkta Sveriges intressen dolde Durand 

 dock ingalunda. Sedan kort efter sin ankomst uttalade han 

 jämte Lacy i form af en muntlig deklaration, att deras hof 

 med visshet påräknade det Katarina II ville visa full recipro- 

 citet emot Gustaf IILs fredliga hållning och .,å- : sin sida bi- 

 draga till alt, som kunde stärka det goda förhållandet emel- 

 lan de två hofven, emedan i annan händelse en gnista, tänd 

 i Norden, lätteligen kunde sätta hela Europa i brand". 8 



1 Ribbing till Scheffer <1. 21 /io W72. 



- Ribbing till Scheffer d. »/,„, 2 V 10 , «/„ #%. Solras till Fred- 

 rik II d. V 4 1773. 



3 Se denna deklaration, af Durand lemnad åt Ribbing, i den- 

 nes dep. till Scheffer d. 18 / n 1772. 



