131 



med fördubblad ifver sina föreställningar i London i afsigt att 

 vinna Englands deltagande i en påtryckning på Gustaf III. 

 Panin framhöll för engelske ambassadören i Petersburg, 

 att Gustaf III ärnade bemäktiga sig Norge, en vinning, som 

 skulle för honom uppväga Finlands förlust, men emellertid 

 gjorde honom till en för England besvärlig granne. Pla- 

 nen härtill vore ett verk af Frankrike. Denna makt och 

 dess förbundne, Spanien, skulle icke gifva sin hjelp för intet: 

 sedan Sverige under inre och yttre lugn fått återhemta 

 sina krafter, skulle det gentemot deras fiender betala sin 

 tacksamhetsskuld. Intet gåfve sådant stöd åt svenska ka- 

 binettets öfvermod, som den lugna likgiltighet England vi- 

 sade. Och finge det veta, att Ryssland och England icke 

 längre handlade „de concert", skulle dess omedgörlighet gå 

 derhän. att vapengång ej kunde undvikas. Panin dolde icke 

 Pysslands plan att, om, såsom han hoppades, till följande 

 vår fred med Turkiet ernåtts, dä angripa Sverige. För be- 

 varandet af freden i Norden och således af Englands egna 

 intressen, vore derför dess anslutning till Eyssland absolut 

 nödvändig. Äfven Österrike gillade, föregafs det, ett ener- 

 giskt uppträdande af de nordiska makterna, 



Katarina II sjelf gjorde Gunning, som för öfrigt bemöt- 

 tes med synnerlig distinktion, liknande framställningar. Äf- 

 ven genom Österman och Goodricke sökte ryska kabinettet 

 påverka det engelska. '* 



Men dessa bemödanden visade sig fruktlösa. 







1 Tegnér s. 49—51. — Kibbing till Scbcffcr d. */ M l~'~>'l. Öster- 

 man till Panin d. »%, jan. och s / as mars 1773. 





