141 



åtgärder. x Hans bemödanden gingo för öfrigt ut på att 

 framställa Gustaf III och Sverige i den mest ofarliga dager: 

 han vore öfvertygad om, att Gustaf III icke hyste någon 

 tanke på ett krig mot Ryssland och äfven saknade de nöd- 

 vändigaste ressurser för ett sådant. 



I allmänhet upptager dock under de första månaderna 

 af år 1773 denna angelägenhet långt mindre än förr korres- 

 pondansen mellan Solms och hans regering. Den skjöts åt 

 sidan af andra mer trängande frågor: lösandet af tvisten 

 mellan Fredrik II och staden Danzig och motarbetandet af 

 Englands och Frankrikes försök att närma sig det ryska 

 hofvet. 



Men i medlet af april gaf Fredrik II plötsligen nytt lif 

 at sina öfverläggningar i den svenska frågan vid hofven i 

 Petersburg och Wien. Ja, nu tvekade han t. o. in. icke, — 

 livad han förut icke ens velat antyda, — att öppet erbjuda 

 Katarina II sin medling till utjämnande af konflikten mellau 

 henne och Gustaf III. Anledningen till denna förändrade 

 hållning var, att faran för ett ryskt-svenskt krig då syntes 

 alldeles öfverhäugande. 



Fredrik till Solms d. 13 / 2 1773. — Se kap. X. 







