142 









IX. 



Den optimism, hvarmed d'AiguiHon betraktade Sveriges 

 ställning-, möttes af litiiga gensagor från Stockholm. Scheffer 

 refererar på ett fullt riktigt sätt för Creutz Bysslands planer 

 mot Sverige, sådana ryska hofvet utlagt dem för Österman. * 

 Och då han omnämner Rysslands afsigt att låta sina och dess 

 allierades trupper rycka mot Sveriges gränser, derest deras 

 deklarationer, understödda af det anhang de emellertid un- 

 der vinterns lopp förskaffat sig, icke förmådde Gustaf III till 

 förändring af regeringsformen, tillägger han, att „de tör- 

 häuda äfven torde kunna väcka inom riket något uppstånd". 

 Han ber Creutz „vara försäkrad, att denna målning ej är 

 exagerad". 2 Hvad man icke såge i Versailles, det var tyd- 



1 Se sid. 127. 



' z I ljusare och för Gustaf III förmånligare färger frarastäldes 

 för andra sändebud den svenska allmänhetens sympatier för den nya 

 författningen. Så t. ex. skrifver Scheffcr till grefve Bark d. 26 / 2 1773: 

 „Jag tror mig nästan vara derom öfvertygad, att sådant missnöje 

 numera aldrig skall utbrista och att ehvad lemningar af gammalt 

 hat och illvilja, som ännu kunna ges uti någon enskild persons hjerta 

 och tänkesätt, är allmänheten dock så uppriktigt Kl. M:t tillgifven, 

 alla kloka och förnuftiga menniskor äro så öfvertygade om lycksalig- 

 heten af det nu upprättade regeringssätt, att de få, som kunna hysa 

 vidriga tankar, aldrig våga yppa sig och att ju längre, ju mer vinner 

 K. M:t den styrka och sakerna den stadga, som fordras för att kon- 

 solidera hela detta stora och oförlikneliga verk". 



