143 



ligt i Stockholm: „uous sommes ici plus prés". D'Aig'uillon 

 hade för höga tankar om Rysslands ärlighet, för laga om 

 Gustaf IILs verkliga vada. Han borde beakta det ryska 

 hofvets handlingar, ej dess försäkringar och då skulle hans 

 lugna säkerhet försvinna. 1 



I samma riktning gingo de framställningar Vergennes 

 sände sitt hof beträffande Sveriges yttre och inre ställning. 

 I synnerhet den senare betraktade han såsom mycket allvar- 

 sam. De ryska intrigerna i Sverige gåfvo honom ingen ro. 



Den gamla partiaudan och falheteu lefde ännu och sär- 

 skildt fann Vergennes, att mössorna icke förlorat lusten att 

 hämnas Gustaf IILs hastiga framgång. Under sådana förhål- 

 landen hade de ryska bearbetningarna det vidaste spelrum. 

 Hvad de afsågo var icke, derom hade Vergennes öfvertygat 

 sig, en verklig kontrarevolution, åtminstone icke i den när- 

 maste framtiden. Men då han sammanstälde dem med Ryss- 

 lands hållning i den yttre politiken, trodde han sig i dem 

 finna trådarna till en långt syftande plan. Det syntes för 

 honom, att Ryssland på den gamla vägen af korruption och 

 inre söndring ville undergräfva det svenska statsskicket samt 

 genom tillställande af upproriska rörelser sprida föreställ- 

 ningen om ett i Sverige rådande allmänt missnöje, hvilket 

 gåfve främmande makter en förevändning till inblandning. 

 A andra sidan skulle Rysslands rustningar, — ty på ett 

 omedelbart krig trodde Vergennes ännu icke, — uppskrämma 

 den svenska allmänheten och derigenom göra henne afvogt 

 stämd mot den nya statsform, som dragit sådana faror öf- 

 ver riket. De skulle tillika uttrötta Sverige och tvinga det 

 att på försvarsanstalter förstöra sina svaga finanser och till 

 sist måhända nödga Gustaf III att sammankalla ständerna. 



1 Scheffer till Creutx ti. 



»/,, *?/, och 2 % 1773. 



