■■^■■^■■■^^■■^^^■■■^■■{^^■■■^^^■■■B 



146 



under de tre första månaderna af år 1773 flerfaldiga 

 försäkringar att Sverige hade intet att befara. a 



Under detta lngn försummade d ! Aiguillon dock icke 

 att arbeta för Sveriges bästa. Oreutz gifver honom i detta 

 afseende de bästa vitsord 2 . Närmast låg omsorgen att 

 stärka dess försvarskrafter. 



Till underlag för sina öfverläggningar om det bistånd 

 Frankrike i detta afseende kunde lemna sin allierade, hade 

 d'Aiguillon. såsom ofvan nämts 3 , infordrat öfversigter af det 

 svenska krigsväsendets tillgångar och brister. Dylika lem- 

 nades åt Vergennes d. 12 nov. af riksrådet Falkenberg och 

 framgick ur dem, att för ett behörigt fyllande af bristerna i 

 det svenska landt- och sjöförsvaret till följande vår kräfdes 

 en summa af 4,798,487 dir. s. m., i hvilken summa dock ingick 

 det årsanslag, 798,952 dir., hvilket riksdagen för ändamålet 

 beviljat. Särskilda poster voro likväl utelemnade, såsom för 

 fästningsbyggnaderna, särskildt i Finland, samt kostnaden 

 för en mobilisering, denna beräknad till 970,000 dir. s. ni. 

 Vergennes gick enligt sitt hofs önskan omsorgsfullt genom 

 Hans anmärkningar bemötte Falkenberg 



beräkningarna *. 



1 Se t. ex. iTAiguillons uttalanden till Creutz i dennes dep. 

 till Gustaf III af d. "/i */»> "A. 2 7s och 28 A nT3 - 



2 Se t. ex. Cretttz till Scheffer d. 28 / 2 1773. 

 : ' Se sid 98. 



* Oreutz hade uppmanat det svenska kabinettet att göra sina 

 beräkningar hellre för stora än för små, emedan Frankrike vore be- 

 redt att lemna ända till 3 miljoner i krigssubsidier. (Crcutz till 

 Scheffer d. 19 / 10 1772). Gustaf III:s afsigt var äfven att följa detta 

 råd. Emellertid, när Falkenberg plötsligen mottog i fråga varande 

 beräkningar för att lemna dem åt Vergennes, hade han icke råd. 

 rum att förbättra siffrorna och vid den stränga kontroll Vergennes 

 underkastade dem, kände han sig glad häröfver. „J'ai été fort heu- 



