152 



På ett ungefär likartadt sätt gestaltade sig de franska 

 och svenska hofvens diplomatiska arbete i London under de 

 sista månaderna af året 1772 ock de tre första af det föl- 

 jande. 



Den reserverade hållning baron G . v. Nolcken under tiden 

 närmast efter den svenska revolutionen varit ålagd att iakt- 

 taga beträffande den svenska statshvälfningen och dess på- 

 följder uppmanades han längre fram på hösten att lemna. 

 Han fick befallning att med de engelske miuistrarne öppet 

 öfverlägga om medlen att förebygga ett möjligt angrepp 

 på Sverige. Det var härvid särskildt tvenne uppgifter, för 

 Ii vilka han befaldes arbeta. 



A ena sidan skulle han underhålla och styrka engelska 

 hofvets misstro mot Fredrik II, såsom den der egenteligen 

 underblåste och ledde alla anslag emot Sverige. Han hade 

 redan, försäkrade Scheffer, aftalat ett utbyte af Bayreuth mot 

 Mecklenburg. Hans afsigt vore nu att komma i besittning 

 af Svenska Pommern. Lyckades han häri, blefve han ägare 

 af hela halsbandet från Preussen till Hamburg, herre öf- 

 ver Polens och Norra Tysklands handel; „ livar dess be- 

 gär sedermera kan stanna, lärer ingen dödlig förese". 

 „Om", betonar Scheffer", någonsin någon sak förtjenat en- 

 gelska hofvets uppmärksamhet, är det visserligen denna" \ 

 — Uttalanden och uppmaningar af denna art återkommo 

 oupphörligen i det svenska kabinettets depescher till v. Nolcken 

 och blefvo äfven af denne flitigt till vederbörande fram- 

 förda. I sjelfva verket anslog han härvid en sträng, hvil- 

 ken städse vibrerade vid det engelska hofvet, Englands 

 handelsintresse, hotadt af Fredrik II, var något, som den 

 engelska ministären aldrig förlorade ur ögnasigte. Det var 



Schofter till v. Nolcken d. "/„ 1772 och 18 /„ 1773. 



