154 



egen del önskade han öfvertyga det engelska hofvet om, 

 att lians syften voro de mest fredliga, men lian hoppades 

 tillika att möjligen från sitt håll på denna väg kunna främja 

 ett godt förhållande mellan England och Frankrike, måhända 

 förmå dem att ingå åtminstone en temporär förbindelse till 

 det allmänna lugnets bevarande. 



De engelske ministrarne upptogo med välvilja dessa 

 uttalanden af det svenska hofvet och ett uttryck häraf 

 trodde man sig i Stockholm iakttaga äfven deri. att 

 Goodricke in på året 1773, på ett märkbart sätt förändrade 

 sitt uppträdande. 1 Men till några reella åtgärder ledde 

 de icke. 



Dessa Gustaf IlLs bemödanden harmonierade fullkomligt 

 med de syften, förhvilka det franska kabinettet sjelft arbetade. 

 D'Aiguillon meddelade Creutz i slutet af januari 1773, att 

 han sjelf föreslagit England en traktat med Frankrike och 

 Spanien till bevarande af lugnet i Norden. Samtidigt hade 

 han erbjudit England ett förmånligt handelsfördrag med 

 dessa makter. Och med sin vanliga optimism trodde han 

 sig se, att England icke var obenäget att förena sig om 

 den nämda traktaten. 2 



Närmast gick dock d'Aiguillons sträfvan ut på att 

 förmå England till en kraftig påtryckning vid det ryska 



1 Sohofier säger sig i Goodrickcs förändrade stämning se „den 

 bästa Cheval de Bataille, på hvilken man kan göra några framsteg- 

 vid det storbrittanniska hofvet". Schcffer ville emellertid låta ho- 

 nom behålla sin hemlighet. Han talade derför ieke med Goodricke 

 i de preussiska och ryska sändebudens närvaro och uppmanade äf- 

 ven Vergennes att icke visa sig mer öppenhjertig emot honom än 

 förr. (Scheffer till Creutz d. 26 / 3 och 7* 1773). 



2 Creutz till Gustaf III d. »/, 1773. 



