166 



Dessutom vore ringheten af Sveriges försvarsanstalter ett be- 

 vis på dess fredlighet. Till den minsta förändring i det nya 

 statsskicket skulle deremot Gustaf III aldrig förmås l . 



Men uppenbarligen var icke Kibbing den man Sve- 

 rige under denna kritiska tid beliöft vid det ryska hofvet 

 och lian var det så mycket mindre, som lian icke kunde fri- 

 göra sig från sin antipati emot Frankrike och derför med 

 full afsigt afhöll sig från en närmare förbindelse med dess och 

 Spaniens sändebud i Petersburg 2 . 



För att skingra det dunkel, som dolde Bysslands pla- 

 ner och för att se sina intressen vid det ryska hofvet be- 

 vakade, såsom han det ville, beslöt sig derför Gustaf III för 

 att dit sända en särskild förtroendeman. En osökt anled- 

 ning härtill erbjöd sig deri, att ryske storfursten den 30 

 nov. föregående år utnämts till riddare af svenska serafimer- 



1 Scheffer till Ribbing d. s / 2 , 12 / 2 , och 12 /, 1773. Se hans dep. till 

 Creutz under Jan. o. febr. 1773. — „Derest den minsta fråga om Sve- 

 riges nu varande Constitution uppkomma skulle, bör N. N. tydligen 

 öfvertyga ryske ministern, att alla försök dertill äro utan verkan 

 och att Kgl. M:t hvarken kan eller någonsin står att förmå till det 

 minsta temperaments antagande i den delen, utan att ett oundvikligt 

 krig måste blifva deraf följden, i fall Kgl. M:t för en sak, sådan son) 

 denna, varder af dess grannar angripen". (Scheffer till Ribbing d. 

 •V 2 1773). 



2 Ribbing skrifver till Scheffer d. 7 3 1773, att Frankrike vid 

 ryska hofvet betraktades med „så misstanksfulla och sneda ögon, så 

 att alt hvad från ett sådant ställe emanerar ständigt under eviga 

 förevändningar decimeras och endast för den orsakens skull till intet 

 varder"; af fö rsigtighet hade derför han samt Frankrikes och Spaniens 

 representanter undvikit att synas „för mycket lierade". — Durand 

 åter beklagade sig vid sitt hof öfver, att „han icke kunde gå i sam- 

 råd med baron Ribbing öfver det minsta, som rörde Sveriges intresse". 

 (Crentz till Gustaf III d. V, 1773.) 



