171 



derstöd åter uppsättas samt magasiner genom landshöfdiu- 

 garnes försorg anläggas der de mest kunde vara af nöden: 

 medel anslogos till ökande af det finska fältartilleriet. För 

 finska härens utrustning nedsattes dessutom en särskild kom- 

 mission. Gränsfästningarna mot Danmark och Norge skulle 

 i stånd sättas. Stora flottan skulle skyndsamt utrustas och 

 15 galärer diktas, för att med det första kunna utlöpa med 

 trupptransport. För att möta en fransk hjelpkår och möj- 

 ligen hota Norge, skulle ett linjeskepp med 60 kanoner och 

 två fregatter genast från Karlskrona afgå till Göteborg. 

 Det torde äfven föreslagits att omedelbart till Finland öf- 

 verföra artilleri och trupper, men flertalet inom konseljen 

 afstyrkte detta steg såsom altför krigiskt. Dessutom var 

 att förutse möjligheten af ett danskt anfall och en rysk 

 landstigning från den stora ryska galärflottan 1 . 



Knapt var emellertid den första konseljen hållen, sa 

 vägrade Sprengtporteii, förledd af sitt misstänksamma, ret- 

 liga lynne, och uppbragt öfver, att hans förslag till Finlands 

 försvar ej oförändrade antogos, att mottaga det ärofulla för- 

 troendeuppdrag konungen honom erbjöd och anhöll i stället 

 om sitt afsked. Äfven Fersen nedlade under dessa kritiska 

 dagar sin riksrådsbefattniug, måhända af förtrytelse öfver 

 att först nu, då den politiska ställningen syntes förlorad, 

 behedras med förtroendet att erfara den samma. Fersens 

 afsked väckte äfven i utlandet stort, för Gustaf III oför- 

 månligt uppseende, hvilket de svenska sändebuden befaldes 

 söka dämpa 2 . 



1 Se om de finska rustningarna närmare i slutkapitlet: Finland 

 under faran för ett svenskt-ryskt krig- 1772 — 1773. 



2 Cirkulär af d. 28 / 3 1773 till samtliga sändebud, utom Sprengt- 

 porten. (..Kanslipr. koncepter'.) 



