172 



Ännu en gång ville dock Gustaf ]II lägga i dagen för 

 Katarina II, att lian under dessa militära anstalter fortfa- 

 rande önskade en förbindelse med henne. Och han tog här- 

 för ett steg, för hvilket han dittills ryggat tillbaka. 



Panin hade alt mindre oförtäckt afböjt Durands an- 

 bud af Frankrikes bemedling för åstadkommande af ett 

 svenskt-ryskt förbund. Den 7 mars anlände en depesch 

 från Ribbing, hvari lian meddelar denna utgång af Du- 

 rands bemödanden och tillika anför, att Panin gifvit till- 

 känna det Frankrikes inblandning icke behöfdes i denna 

 angelägenhet. l Någon inbjudning till Gustaf III att sjelf 

 göra Katarina II ett alliansanbud låg uppenbarligen icke i 

 dessa ord. Emellertid tog han sig anledning att så tolka 

 dem. Den 12 mars sändes derför till Ribbing befallning 

 att af Panin begära ett ; , tydligt svar" om kejsarinnans af- 

 sigter och vid samma tillfälle „discoursevis" under förtroende 

 meddela honom, att ,,K. M:t skulle intet finna emot dess af- 

 sigter stridande att förnya den defensiva allianstraktat, som 

 tillförene begge rikena emellan subsisterat och som för trenne 

 åi' sedan till ända lupit". Men pa samma gång skulle Eib- 

 bing försäkra, att Gustaf III, derest kriget blefve oundvikligt 

 vore beredd att försvara sitt rike „med alla de medel Gud 

 och naturen gifvit honom". För Österman, som kanslipresi- 

 denten den 19 mars genom en egenhändig skrifvelse inbjöd till 

 en särskild konferens, upprepade han i Gustaf IILs namn 

 de vänskapsbetygelser, hvilka denne redan tidigare af- 

 gifvit till ryska hofvet. Scheffer försäkrade, att de försvars- 

 anstalter, hvilka Gustaf III såg sig tvungen att vidtaga, 

 skulle ögonblickligen inställas, så snart Katarina II på ett 

 otvetydigt sätt försäkrade honom, att hon å sin sida icke 



1 Ribbing till Scheffer cl. - 1 /, 1773. 



