wm m mmm mmmmm 



176 



allmänt krig, hvilket kunde kosta Österrike bl. a. dess polska 

 annexioner. — Scheffer uttalade sig- på ett liknande sätt 

 för det österrikiska sändebudet i Stockholm. 1 ] 



Äfven vid det engelska hofvet bemödade sig det sven- 

 ska att väcka ett mer aktivt intresse för Sverige. ..Om det 

 storbrittanniska hofvet", skrifver Scheffer till v. Nolcken. ..ej 

 med yttersta krafter och alt det intryck det samma uti 

 Byssland äga kan griper verket an. sa lärer ej länge dröja, 

 innan den allmänna freden tvärt emot Englands afsigt var- 

 der störd och rubbad." Det svenska sändebudet befaldes 

 betyga, att Gustaf IILs afsigter voro de mest fredliga; ryk- 

 tena om hans subsidier från Porten saknade all grund och 

 v. Nolcken borde ,,på allt görligt sätt betaga den verkan 

 de eljes kunde göra pa engelska ministärens sinnen och tän- 

 kesätt". Hvadde svenska rustningarna beträffade, kunde Schef- 

 fer försäkra, att „Kongl Maj:t snarare gör för litet än för 

 mycket, dä han är omgifven af mäktiga grannar, som sta 

 färdiga och beväpnade, som äro sammanstämmande i alla 

 deras göromål och för livilka ingenting annat återstår än 

 blotta viljan till verkligheters börjande . . . Jag försäkrar, 

 att det är periculum in mora och att England måste med 

 största eftertryck gripa sig an, derest dess föremål ej all- 

 deles skall gå förloradt". Toge icke nu det engelska hofvet 

 öppet parti för Sverige, som dessutom icke vore obenäget 

 för en allians med England, handlade det så ögonskenligt 

 i strid med sina egna intressen, att Gustaf III nödgades 

 misstänka, att det bundes af en traktat med Ryssland. 2 



Äfven genom Goodricke ailät Gustaf III de mest posi- 

 tiva försäkringar om sin önskan att behålla fred. 



1 Scheffer till Bark A. l % "f 3 och »/, 17 73. 



- Scheffer till v. Nolcken d. l % -% och » u 17T3. 



