177 



Nu släppte ock ändtligen Gustaf JU något efter de 

 stränga tyglar, livari han hållit handlingslusten hos sina 

 sändebud i Konstantinopel. Efter en malande skildring af 

 Sveriges hotade läge skrifver Schetfer till U. Celsing: ..Skulle 

 det således ännu vara tid och sådant kunde ske. utan att 

 Kgl. M:t varder komprometterad eller att det må synas som 

 vore Ni Ni dertill authoriserad. så vore det tvifvelsutan 

 ganska fördelaktigt, om kriget emellan Porten och Eyssland 

 ännu någon tid kunde förlängas' \ x Men steget ut till en sub- 

 sidietraktat med Turkiet tog Gustaf III icke ens nu. Pock 

 ställer han möjligheten häraf i utsigt. Han inväntade en- 

 dast, skrifver Schelfer. den definitiva förklaring, hvilken han 

 atfordrat Byssland öfver dess afsigter. I enlighet med 

 denna förklaring komme att till Konstantinopel sändas nya 

 instruktioner. - 



Under dessa kritiska dagar i mars sökte Gustaf III 

 hjelp äfven vid det spanska hofvet. Sitt intresse för Sveri- 

 ges sak hade det, såsom Frankrikes allierade,, upprepade 

 gånger efter Gustaf Efl:s revolution lagt i dagen och Gustaf 

 UI hade såväl genom sitt sändebud i Madrid, baron Sparre. 

 som genom skrifvelser till konung Karl III och hans stats- 

 minister, grefve Grimaldi. härför betygat sin tacksamhet. :! 

 Men några subsidier hade Sverige, huru mycket än ryktet 

 visste derom förtälja, af Spanien icke mottagit. Nu gjorde 

 Gustaf III ett försök att utverka sig sådana. Framhållande, 

 huru öfverhängande faran för ett angrepp af Pyssland var, 



1 Scheffer till U. Celsing d. "/. 1773. 

 - Scheffer till U. Celsing d. 26 / 3 1773. 



3 Gustaf III:s bref till Karl III af d. '/„ 1772 tryckt i „Corresp. 

 inédite", s. 31. — Scheffer till Sparre d. 3 /u, 7u 17 72 och !S / S , "V, 1773. 



12 



