178 



huru Sveriges förhoppningar på hofven i Wien och London 

 svikits, huru svaga Sveriges försvarskrafter voro, vädjar 

 Scheffer till det spanska hofvets intresse och förmåga att 

 bevara jämvigten i Europa, hvilken, om Sverige under- 

 ginge Polens öde, vore förlorad. Sparre borde således åt- 

 minstone göra ett försök att förmå Karl III att lemna Sve- 

 rige „något betydande penningeunderstöd, såsom subsidier". 

 Han borde först göra detta såsom af egen ingifvelse och 

 sedan lämpa sina insinuationer efter den framgång de kuude 

 hafva samt härunder handla i samråd med den franske am- 

 bassadören, derest denne af sitt hof befaldes häri understöda 

 Gustaf III:s önskningar, hvarom Scheffer gjorde en begäran 

 hos d'Aiguillon. l I ett egenhändigt bref till spanske konun- 

 gen anhöll Gustaf III i allmänna ordalag om hans bistånd. 2 



Frankrike var dock den makt. hos hvilken Gustaf III 

 i främsta rummet sökte det bistånd, af hvilket honom gjor- 

 des behof. Nu, om någonsin, hade han rätt att vädja till det 

 intresse det franska hofvet tog i hans öden, de löften det 

 gifvit, att hans sak alltid skulle vara Frankrikes. 



Creutz fick upprepade ordres att åt Gustaf III utverka 

 ett extra-ordinärt understöd. Scheffer skrifver till honom: 

 ,,Nous sommes au mois de Mars, menacés de tout coté, je n'en 

 dis davantage. Mais si la France veut venir au secours de 

 la Suéde, si Ton s'intéresse pour la personne du Eoi comme 

 j'en suis convaincu, il en est temps ou jamais, surtoutquant 



ä 1'article de 1'argent, sans lequel on ne fait rien". ■ 



„ Om intet Frankrike vid detta tillfälle öppnar sin pung och 

 sina tillgångar, så lär alt hopp om räddning försvinna. Jag 



1 Scheffer till Sparre d. 18 / 3 , till Creutz d. 18 / 3 1773. 



2 BrefVet tryckt i „Corresp. inédite", s. (i(). Det datum der 

 angifves, d. "/„ 1773, är oriktigt, ty redan d. "/, 1773 meddelar 

 Scheffer åt Creutz, att Gustaf III skritVit till konungen af Spanien. 



