182 



dAiguillon att hastigt förskaffa Sverige kraftigt bistånd, 

 men på sådant sätt, att det, om möjligt, icke skulle kosta Frank- 

 rike ett krig. Förnyade ifriga maningar tillsändes Frankrikes 

 representanter vid hofven i Köpenhamn, Berlin, Petersburg 

 och Wien att der söka energiskt motarbeta anfallsplanerna 

 mot Sverige. S:t Priest i Konstantinopel fick förnyad be- 

 fallning att afhålla Porten från fred med Ryssland. l 



Betydelsefullast voro dock d'Aiguillons bemödanden 

 gentemot England. Det svenska hofvet och de franska sände- 

 buden i norden hade enstämmigt yrkat pä, att Frankrike, 

 derest det ville gifva Sverige militärisk hjälp, borde göra detta 

 till sjöss. Det enda skäl, hvarför han städse afböjt dessa 

 yrkanden, var fruktan, att Frankrike härigenom indroges i 

 krig med England. Ty hans underhandlingar i denna fråga 

 med engelska hofvet hade ingalunda ledt till de lyckliga 

 resultat d'Aiguillon tidigare stält i utsigt. Då ställningen 

 nu var som mest kritisk, sände d'Aiguillon, som aldrig varit 

 fullt nöjd med det franska sändebudet, grefve de Guines 2 , 

 den 21 mars till London en hemlig befullmäktigad, general- 

 löjtnanten de Martange. för att göra ett yttersta försök att 

 på en eller annan väg förmå England att icke motsätta sig 

 afsändandet af en fransk flotta till Östersjön. 



Men det engelska kabinettets hållning förblef den 

 samma som förr: angeläget att förebygga ett krig, kunde 

 det för sin egen ställnings skull icke tillåta Frankrike att 

 på sjön spela hen-e. 3 I syfte att betaga Frankrike auled- 



1 Geffroy, anf. arb. I, 190. — Creutz till Sclieifer d. •»/, 1773. 



- Creutz synes hafva känt, livad for d'Aiguillon var doldt, att 

 Ludvig XV för sin privata diplomati hade i London en man af ,,infi- 

 nement d'esprit et d'intelligenee", baron d'Kon. (Se hans dep. till 

 Scheffer af d. '/, 1773). 



:l B Engelska ministären är sig lik: den önskar freden, men 



