184 



så ryktbare generalen Dumouriez, dä en ung, äfventyrslysten, 

 politiserande krigare. Den ledde aldrig till någon åtgärd h 



Medan Frankrike inför England förfäktade Sveriges 

 intresse, afsändes till Stockholm lirliga uppmaningar att låta 

 det ,,ménagement - ' i de svenska rustningarna, hvartill d'Ai- 

 guillon förr städse manat, falla och gripa till energiska för- 

 svarsåtgärder. DAiguillon begärde tillika uppgift på kostna- 

 denia för en liastig mobilisering af den svenska krigsmakten 

 och för en första kampanj med Ryssland 2 . Men nu erbjöd 

 äfven Frankrike sin allierade hjelp i den mest omfattande. 

 mest energiska form. Det förklarade sig villigt att med 

 Sverige ingå en försvarsallians emot Ryssland. 



I ett stormigt sammanträde d. 2S mars vann d'Aiguil- 

 lon Ludvig XV:s och konseljens godkännande af det för- 

 slag till traktat för denna, allians, hvilket han uppsatt. 

 Dagen, derpå afgick det till Sverige. Såsom casus belli 

 var faststäldt ett angrepp pä Sverige „en haine de sa nou- 

 velle constitution". 1 denna händelse skulle Frankrike 

 sända sin allierade 12 tusen man infanteri jämte lämpligt 

 artilleri samt en eskader af 12 linjeskepp ocli 6 fregatter. 

 Denna styrka skulle stå till den anfallnes förfogande : trup- 

 perna (i veckor, flottan 3 månader efter rekvisition. Under- 

 hållet vore hans sak. Skulle lian emellertid föredraga pe- 

 kuniär hjelp framom militärisk, skulle sådan lennias och 

 dervid beräknas 21 tusen livrés per manad och tusen man 

 samt för skeppen enligt en proportionel uppskattning. — 1 

 en hemlig separatartikel bestämdes, att den franska eskadern 

 skulle gå icke till Östersjön, utan till Medelhafvet, dels för 

 att uppmuntra Porten mot Ryssland, dels för att skydda 



1 Se Geftroy. anf. arb. I, 196, och De Broglie, Secret du Roi, 

 II, 421. Jfr Dumouriez' Memoives, I, 294. 



2 Creutz till Gustaf III d. lr / ; „ till Schefter d. »% nr.i. 



