192 



sta och säkerhet fatta kan". Utan att vilja något föreskrif- 

 va, uttalade dock Panin det önskemål, att de kunde ,.me- 

 nageras och ined tålighet verkställas". „Med de varmaste 

 utlåtelser och tårarne i ögonen bedyrade han dess gifna till- 

 sägelsers oskrymtade välmening och trofasthet, samt att han 

 på sina aftagande dagar ej kunde hafva en sensiblare fäg- 

 uad än den, att till en så stor, vördad och adorerad konung 

 hafva fått betallning att vara en tolk af sin höga souverai- 

 nes tro, vänskap och redliga tänkesätt-''. l 



Men om det svenska alliansanbudet till Ryssland iune- 

 höllo depescherna icke ett ord. Ribbing hade under sitt två 

 timmars långa samtal med Panin ,,icke funnit tid" att fram- 

 ställa det. - 



Den 24 april framlemnade emellertid Österman sitt hofs 

 svar på detta anbud. :; 



Det innehöll, att Katarina II med tillfredsställelse mot- 

 tagit Gustaf HI:s uttalande om fredligheten af hans syften, 

 att hon för sin del aldrig vidtagit andra åtgärder än dem, 

 som den svenska revolutionen, inträffad just då freden med 

 Turkiet redan syntes nära sitt förverkligande, gjort nödvän- 

 diga, derest hon icke ville lemna Rysslands öppna gränser och 

 försvagade sjömakt ur stånd att af värj a ett plötsligt anfall, 

 så mycket mer som de svenska rustningarna uppäggat turkar- 

 ne till fortsatt krig, samt att hon förutsatte det Gustaf IIPs 

 fredsförklaring gälde äfven Danmark. Hvad deremot be- 

 träffade hans förslag om en rysk-svensk allians på basen af 

 den år 1770 utgångna traktaten, ansåg Katarina II, att un- 

 der de förändrade förhållandena „ett dvlikt förslag skulle 



1 Ribbing till Gustaf III d. */« och till Scheffer d. 8 / 4 1773. 

 - Ribbing till Scheffer d. J / s 1773. 



Oh TJlAr,4 



3 Panin till Österman d. ~%~S& \?73.- 





