207 



Emellertid stod faran för ett ryskt angrepp på Finland 

 i öppen dager. Gustaf III var lifligt öfvertygad om vigten 

 af Finlands bevarande. Han delade fullkomligt den tanke 

 den gamle J. A. v. Höpken gaf honom, då han såg oväders- 

 molnen skocka sig kring Sveriges gränser: „I1 importe, Sire. 

 de conserver la Finlande, parceque sa perte entrainerait celle 

 de Vos affaires, soit dans l'intérieur, soit dans les eours 

 étrangéres" 1 . 



I händelse af ett krig torde han varit betänkt på att 

 till Finland öfverföra hälften af rikets hela militära styrka 

 och sjelf der öfvertaga befälet 2 . Ett möjligast godt ord- 

 nande af försvarsverket i Finland var en af hufvudpunkterna 

 i det arbetsprogram Gustaf III uppgjorde för sin styrelse. 

 Två omständigheter lade härvid band på han verksamhets- 

 lust: brist på medel och fruktan att väcka det ryska hof- 

 vets missnöje och misstankar. 



J. M. Sprengtporten vidtog, då han satte revolutionen 

 i gång. enligt sin vidsträckta fullmakt de första åtgär- 

 derna till Finlands försvar. Han befalde, att försvarsverken 

 vid Abborfors och pä Sveaborg skulle förstärkas, samt po- 

 steringarna längs gränsen ökas. 



rad i huset Schön & C:i, ryska sändebudets i Stockholm bankir, flydde 

 omedelbart vid Sprengtportens resning till Petersburg och anropade 

 den ryska regeringen om bistånd mot den nya svenska konstitutio- 

 nen. I samma syften begaf sig till Petersburg en viss Juslén, kallad f. d. 

 rådman i Åbo, „ett ostadigt politiskt irrbloss". För ryskt spioneri biet' 

 ocjk en ausknltant Carlstedt lagförd. — Om dessa personer oeh deras 

 förehafvanden äro några närmare upplysningar lemnade till Histo- 

 riska Samfundet, afsedda att ingå i Histor. Arkisto X. 



1 Höpken till Gustaf III d .«/. 1772, se sid. 46 („Gust. Pappr". XII). 



2 Scheffer till Creutz d. 2 / 10 1772 (II. II, IV, 303) och Vergen- 

 "es till d'Aiguillon d. »% 1772. 



