209 



om sitt entledigande. Men innan detta hann beviljas, skil- 

 des den åldrige krigaren hädan den 4 oktober 1772. 



Till sin efterträdare hade Ehrensvärd föreslagit gene- 

 rallöjtnanten C. Björnberg ocli till chef för gränstrupperna 

 generallöjtn. B. O. Stackelberg. som redan begifvit sig till 

 gränsen ] . Detta förslag vann dock ej gehör. Den sist 

 nämde, gammal ocli afsigkommen, erhöll enligt anciennitetens 

 fordringar den vigtiga öfverbefälhafvareplatsen och icke. så- 

 som allmänheten med skäl väntade, J. M. Sprengtporten. som 

 sjelf önskat sig denna post 2 . Anledningen härtill lärer 

 varit, att Gustaf III i oktober kände sig lugnad för Ryss- 

 land och önskade bevisa sig fredlig mot denna makt 3 . At 

 Sprengtporten lemnades senare ledningen af befästnings- 

 byggnaderna i Finland; till sitt biträde antog han vice 

 landshöfdingen i Nylands län, öfverste Blomcreutz, som redan 

 under Ehrensvärds tid deltagit i befästningsarbetena på 

 Sveaborg och äfven efter sin förflyttning till Savolaks regi- 

 Hiente på Sprengtportens begäran i följande mars månad 

 fick för någon tid kvarstanna honom till hjelp. 



Öfriga vigtigare poster voro eller blefvo på följande sätt 

 fylda. "Kommendant på Sveaborg var generalmajor, grefve 

 J . Sparre. Befälet öfver arméns flotta bibehölls af öfverste 

 Henr. af Trolle. Landshöfdingen i Kymmenegärds län, gene- 

 ralmajor, baron And. Henr. Ramsay erhöll befälet öfver 



1 U. Scheffer till Gustaf III ut. dat. („Gust. Pappren". XXXII.) 



- Förordnad ad interim d. li j 10 H72. 



3 Så uppger Dönhoff i sin dep. till Fredrik II af d. :, % 1172. 

 Likaså Österman i sin dep. till Panin af d. Vio n. st. 1712. Dönhott' 

 Meddelar tillika i dep. af d. 16 / 10 1772, att Gustaf III under Ehrensvärds 

 bräcklighet erbjudit, ehuru förgäfves, dennes post åt Fersen och af- 

 bö Jt hertig Karls anbud att öfvertaga den samma. 



14 



