210 



trupper och befästningar inom länet, iucl. Savolaks. Många 

 uppdrag af administrativ art lemnades åt landshöfdingen i 

 A bo, J. Rappe, som med själ och hjerta var det nya stats- 

 skicket tillgifven 1 . likaså åt landshöfdingen i Nylands och 

 Tavastehus län, H. H. Boije. Carnall åter erhöll befälet öfver 

 trupperna vid gränsen 2 . Genom att hans myndighet så- 

 lunda kom i kollision med Ramsays, uppstod dem emellan 

 en tvist, hvilkeu riksrådet slöt dermed, att Eamsay skulle 

 förbli befälhafvare öfver fästningarna i Savolaks, Carnall 

 stå närmast under honom och vara chef för trupperna utom 

 fästningarna och vid gränsen 3 . 



I det förfallna skick, hvari hattarne. då de 1769 åter 

 kommo till makten, funno det finska försvarsverket befann 

 det sig visserligen icke, när Gustaf III genomförde sin stats- 

 hvälfning. Ett treårigt arbete till dess förbättrande, utfördt 

 under Ehrensvärds ledning, hade icke varit fruktlöst i . Men 

 för att mottaga ett plötsligt angrepp af Ryssland var vårt 

 land vid nämda tidpunkt icke rustadt. 



Den militära styrkan i Finland torde då utgjort 

 ungefär fjerdedelen af hela rikets. Officiella uppgifter 

 angifva dess storlek på följande sätt. Infanteriet, som 

 bildades af Drottningens regimente, Abo, Björneborgs, 



1 I ett egenhändigt bref från Gustaf III till Rappe af den 'A» 

 1772 yttrar konungen: „Jag tackar jemväl Herr landshöfdingen för 

 den uppmärksamhet, som herr landshöfdingen ådagalagt att på alt 

 sätt befrämja hvad till min och rikets säkerhet länder" . . . (Univ- 

 bibi, Helsingfors). 



2 Fullmakt af d. 7 /io *W»> 



3 Rådsprot. 9 / 2 1773. 



4 Se Malmström, anf. arb., VI, 118 och 175. 



