231 



småningom i en jemn båge, men icke så på södra sidan om 

 Storön. Der träder riktningen N 55° E omedelbart intill 

 riktningen N 75° E, och öfvergången från den ena till den 

 andra sker i Hermalanselkä medels en tvär krökning af 

 sundet i rent N— S riktning. I detta knäs fortsättning 

 skjuta tvenne små vikar söderut in i ändan af Bällbylandet. 

 Härigenom markeras en ny orografisk hufvudriktning, hvil- 

 ken upprepas i det långa sundet mellan Karkkali och Storön 

 å ena sidan, Tammisto- och Tallnäslanden å den motsatta. 

 Denna riktning skär den första i 50—60° vinkel. Storöns 

 östra strand jemte sundet vester om Huhtsaari, Volslandets 

 vestra strand jemte denna linies förlängning, som träffar 

 Leesaaris vestra ända, den linie, som i öster begränsar 

 öarne Leesaari och Hevosaari och fortsattes längs fastlands- 

 stranden mot Hiitis, och slutligen stranden längs Loj o backe, 

 dessa fyra linier äro sig emellan nästan parallela, gå i N 

 15 — 20° E och bilda en orografisk riktning, som i ungefär 

 60° vinkel korsar den i sjöns östra hälft rådande huvud- 

 riktningen och sålunda fullkomligt motsvarar N— S riktnin- 

 gen i vestra hälften. 



I hela den hittills skildrade delen af Lojo sjön äro 

 dessa tvenne, hvarandra i 60° korsande orografiska riktnin- 

 gar till den grad öfvervägande, att de helt och hållet be- 

 herska reliefen och strandkonturerna. Några andra räta 

 orografiska linier af mer än 2 km. längd kunna der knap- 

 past uppvisas. Helt annorlunda förhåller det sig med sjöns 

 återstående sydöstra del. Söder om den långa linien Skönvik 

 — Ojamo framträder på kartan och i naturen en ny orogra- 

 fisk hufvudriktning, NV— SE. I denna riktning gå Vols- 

 landets södra strand, Peinsaari, Orsnäslandet från Kukkumäki 

 till Jalasaari, vikarne och uddarne på södra stranden af 

 Bällbylandet med motsvarande vikar och uddar mellan Kyrkön 



