236 



(tab. I). Det största djupet anträffades norr om Vols mel- 

 lan Hallberg och Virmonsaari och befanns vara 59 meter. 

 De högsta uppmätta punkterna af bäckenet ligga på eller 

 nära dess bräddar, nämligen i norr en höjd 2 km. öster om 

 Kaijola, enligt ryska topografiska kårens kartblad 96, e m. 

 öfver hafvet, i nordost en punkt af Lojoåsen öster omLax- 

 pojo 110,9 m. i sydost Mnnkberget, 96,o m., allt enligt samma 

 källa, i sydvest en höjd 2,3 km. SSV om Långvik, 103,9 m.. 

 samt i vester, 1,6 km. V om Särkjärvi, en klippa af 81, a m. 

 höjd öfver hafvet, allt enligt geologiska undersökningens 

 uppgifter. Den största bekanta nivåskilnaden inom bäcke- 

 net blir då 138,8 meter, en obetydlig höjdskilnad i ett om- 

 råde af 20 kilometers tvärmått. Tänka vi oss bassinen som 

 en sferisk kalott af de nämnda dimensionerna, kunna vi be- 

 räkna dess centrivinkel enligt formeln tg l J t v = h : % d, 

 då v är centrivinkeln, h är kalottens djup och d dess körda 

 eller basdiameter, och få då v = 3° 10' 52". Der* starkaste 

 lutningen hos någon del af bassinen angifves af det plan, 



som tangerar kalotten i någon punkt 

 vid dess periferi. Detta plans lut- 

 ning mot horisonten blir 1) ~ 1 /. i v 

 tit 1° 35' 26". Beräknas bassinens 

 form efter passhöjden, d. v. s. an- 

 tages h = 60 meter, erhålles b = 

 0° 41' 16", hvilket motsvarar en 

 lutning af 1 : 83,8. 1 sin helhet be- 

 traktad måste således Lojobassinen 

 anses för en slätt, icke en dal. 

 Stående nere vid sjöstränderna eller 

 i%. i. på fälten får man icke detta intryck, 



emedan de talrika delvis rätt branta klippkullarne och grus- 

 höjderna hindra en fri öfverblick. Men bestiger man någon 







