241 



Strutmossen och Stenhagsmossen, äro lagringsförhållandena 

 något mera invecklade. Massor af granit uppträda här och 

 af bry ta de skiktade bergarterna. På vidstående figur 2 

 har jag försökt framställa förhållandet. Fältmätning ligger 

 dock icke till grund för kartskissen. 



Vid A synes sydvestra hörnet af Mårbackamassiven, 

 (-1. v. s. den å sid. 16 omtalade höjden af hvitvittrande gra- 

 nit med lodräta gneislager, hvilkas strykning vexlar om- 

 kring E— V. Samma 

 granit bildar terrängen 

 vesterut till I samt 

 åt sydvest till passet 

 niellan Stenhags- och 

 Strutmossen. Endast 

 vid D uppträder en 

 temligen flnkornig röd 

 granit, hvars förhal- 

 ande till den ljusa 

 grofva jag ej kunde 

 fö klart för mig, eme- 

 dan större delen af 

 klippan här är öfver- 

 täckt med hagmark. 

 I granitmassan när- 

 mast torpet stå åtskil- 

 nga större och mindre gneisfragment med brant (70 — 90°) 

 stupning och vexlande. mest NV strykning. Många lager 

 ar o starkt böjda och veckade. Bergarten i dessa skolar är 

 nnkornig, delvis skiffrig, grå glimmergneis. I en del skikt 

 J ngår hornblende. Vid C äro brottstyckena af den lagrade 

 "ergarten ännu mera veckade och vända i alla riktningar. 

 Ue n röda graniten vid D står i beröring med 



Fig. 2. Bergbygnaden kring 

 Stenhags mossen. 



