242 



här stryker i NE med lodrätt fall. Nordvest om D stryka 

 gneisskikten i ENE med otydligt fall och äro till stor del 

 starkt veckiga och genomsatta af hvita eller bleka granit- 

 injektioner. Den sydvestriktning, som här är förberedd, fort- 

 sättes hos gneisen vid E. Der, på passets södra sida, reser 

 sig en lagerföljd af ljusgrå finkornig glimmergneis, som dock 

 strax i sydvest af bry tes af en större granitmassa. Men på 

 dennas andra sida, vid Stenhaga torp, återkommer gneisen 

 med 72° SE stupande strater. 



Vid K framträder ur krossgruset starkt skiffrig, lätt 

 vittrande röd gneis i kontakt med graniten. Skikten stå 

 lodrätt och stryka i N 30° V. Något tiotal steg från kon- 

 taktytan öfvergår gneisens röda färg till grå och dess kon- 

 sistens blir fastare ; den finkorniga grå glimmergneisen åter- 

 kommer. På bergets högsta punkt äro dess strater särdeles 

 tydliga, stå lodrätt, stryka i NNV och äro témligen starkt 

 veckiga. Norr om L försvinner berghällen under bevuxet 

 grus. Vid M framträder den å sid. 16 omnämnda knapt 

 skiffriga röda graniten, i hvilken jag tyckte mig finna spår 

 till en NNV strykning. 



Vester om Stenhagsmosseu utbreder sig Lojoåsen till 

 en mo, som döljer berggrunden på en sträcka af närmare 

 2 kilometer. Söder om Bålaby, nära kilometerstolpen mo 

 62 på jernvägen från Hangö, anträfias i denna riktning det 

 första fasta berg. Det består i sin södra ända, der blott 

 några hällar sticka fram ur skogsmarken, af témligen finkor- 

 nig skiffrig hornblendefels jemte granatförande finkornig glim- 

 mergneis. Skiktens strykning går i NE med 50° SE lutning- 

 Nordligare, der berget träder fram i form af en hympel öf- 

 ver fälten, råder en mindre finkornig gneis, genomträngd at 

 stora massor grof kornig granit. Strykningen är här N— S 

 med 60" E lutning. Några steg nordligare, der graniten 



