247 



densamma, skiktens strykning är ENE och deras lutnnig 

 blott 10" NV. 



Såsom redan nämndes, luta gneislagren på andra sidan 

 om Gerknäs granitzon mot denna. Förhållandet kan när- 

 mast iakttagas på Kyrkön och vid Verknäs. På Kyrkön 

 förekommer en tydligt lagrad gneis af vexlande vekare och 

 hårdare skikt. De veka skikten äro mera glimmerrika och 

 finskiffriga, de hårdare hysa företrädesvis hornblende jemte 

 hvit fältspat. Äfven af glimmergneisen finnas hårda föga 

 vittrande lager, som ännu bära vackra glacialrefflor. Skik- 

 tens strykning går i NNV och lutningen är 15° ENE. Gnei- 

 sen är genomsatt af laxfärgade pegmatit-injektioner och 

 gångar. 



På Verknäs udde äro gneisskikteu af samma petrogra- 

 fiska beskaffenhet, som på Kyrkön, men betydligt mera rub- 

 bade och måhända äfven rikligare injicerade med granit. 

 Man kan dock längs stranden utmärkt tydligt följa lagrens 

 hufvudstrykning och konstatera att den går i NNV med 

 ungefär 30° ENE lutning. 



Bålaby ligger till en del på den bergiga halfö, som 

 skjuter ut mot nordvest midt emot Verknäs. På denna halfö 

 bestå klipporna af finkornig grå gneis, med talrika mellan 

 skikten injicerade pegmatitlameller af blott några centime- 

 ters mägtighet och många af dem med knapt en meters ut- 

 sträckning i planet. Lagren stryka i NNV och stupa 30° 

 mot ENE. 



Mellan Bålaby och Bredvik utskjuter en annan halfö, 

 hvars klippor äro brantare än Bålabyhalföns. Glimmer- 

 gneisen uppträder äfven der, men är rikare på granit, som 

 alldeles råder vid bergets östra fot. Också stupa skikten 

 derstädes brantare, ända till 60° mot ENE, med bibehållande 

 af den österut rådande strykningen. 



