257 



lös qvarts. Som gångart uppträder på dessa holmar en 

 särdeles i ögonen fallande grofkornig pegmatit. 



En mindre förekomst af den vanliga ljusröda graniten 

 observerades på norra stranden af Tammisaari. Den bildar 

 der en öfverhängande bergvägg af 10—11 meters höjd, vid 

 hvars bas sydligt lutande gneisskikt äro synliga. En annan 

 förekomst af samma granit är prestgårdsudden i Karislojo. 

 På en liten klippa utanför udden utkila de gneisskikt i gra- 

 niten, hvilka tillåtit observationen n:o 35 öfver stratifikatio- 

 nen. Graniten på detta ställe står förmodligen i förbindelse 

 med ett större granitområde i nordvest, såsom tyckes framgå 

 af geologiska undersökningens kartblad. 



Utom genom granitens sparsamma uppträdande skiljer 

 sig mellersta delen af Lojobäckenet från den sydöstra genom 

 kalkstenens förekomst i vida rikligare mängd. Jemte kalk- 

 stenen uppträda här andra bergarter, som i sydöstra delen 

 finnas antingen sporadiskt eller endast antydda, såsom py- 

 foxenfels, felsit, qvartsit, skifierartad glimmergneis och gra- 

 natförande glimmergneis. Då härtill kommer att hornblende- 

 gueisen icke är sällsynt, men den egentliga gneisgraniten 

 knapt synes till, får mellersta delen af bassinen en från den 

 sydöstra betydligt afvikande geognostisk prägel. Vi äro 

 när inne i en högre horizont af den laurentiska formationen 

 eller i en yngre formation. 



Jag har icke kunnat utreda lagerföljden inom denna 

 formation. Det visade sig nämligen redan efter de första 

 försöken att stora svårigheter möta vid jemförelsen mellan 

 tvenne nära hvarandra blottade profiler. Skiktserierna 

 undergå talrika lokala vexlingar. Vanligen utkila kalklag- 

 re n efter ett kort förlopp. Några kalkskölar ega blott 

 ett par meters vidd i lagringsplanet eller ännu mindre. 

 Afven qvartsiten och felsiten tyckas förete ett nyckfullt 



