262 



Fig. 5. Profil af Ämmänlcallio vid Maila. 



Pä, midten af den här aftecknade delen af profilen 

 (fig. 5) ses lagren ligga vågrätt. Mot söder (ät venster på 

 figuren) sänka de sig lindrigt och försvinna, det ena efter 

 det andra, i små skarpa veck under vattenytan. Mot norr 

 åter stiga de plötsligt nnder skarp hopskjutning. Skikten 

 äro här sa hopkuådade, att jag icke kunde följa dem hvart 

 för sig genom hela labyrinten, oaktadt de endast till en 

 mindre del döljas af växtmatta. Hela höjningen uppgår 

 dock icke till mera än 4 meter. Norrut synas lagren åter 

 försvinna under vattenytan, stupande mot NNV. (Detta 

 ställe ligger några tiotal meter ät höger från figurens högra 

 kant). Vi se sålunda här ryggen af en antiklinal, som är 

 sammansatt af tvenue underordnade antiklinaler. 



Pä det å fig. 5 aftecknade stället, der skikten äro minst 

 rubbade, antecknade jag följande lagerföljd. 



1) nederst, synlig blott på en sträcka af 4,r, m. längd 

 och till 0,7 m. höjd, grofkristallinisk eller derb qvarts spric- 

 kig med rostiga sprickor och delvis uppblandad med glimmer. 



2) åtskilliga tunna skikt af felsit med mellanlagrad, 

 djupt ursköljd kalksten och pyroxenfels — tillsammans 0,is 

 i — 0,3 m. 



3) oren kalksten med körtlar och blad af qvartsit — - 

 0,2— 0,r. m. 



