■388 



4) fyra skikt af qvartsitisk, delvis felsitisk bergart, 

 hvart och ett O, o.-,— 0,2 m. tjockt, med mellanliggande ur- 

 sköljd kalksten, tillsammans — 1 m. 



5) temligen ren kalksten — 0,,-, m. 



6) fyra skikt af den qvartsitisk— felsitiska bergarten, 

 hvart och ett 6—4 cm. tjockt, med mellanlagrad nrsköljd 

 kalksten, tillsammans — 0,2 m. 



7) mycket oren kalksten med körtlar och blad af qvart- 

 SÉt — 0,17—0,3 m. 



8) rostig euritartad gneis, mycket fast — 0,g— 0,s m. 



9) qvartsrik hård småkornig kalksten, grönskiftande af 

 inblandad pyroxen — 8 m. (= det mägtiga hvita lagret i 

 figuren). 



10) vexlande, något nrsköljda skikt af rostvittrande 

 gneis och hård euritisk gneis —0,4—0,7 m. 



11) skiktrik följd af euritisk gneis och nrsköljd berg- 

 art, skarpt afgränsad från föregående genom ett tjockare 

 hårdt band — minst 4 m. 



i2) gneis, nppåt dold af vegetation. 



Af hemtagna prof finner jag att kalkstenens hårda 

 mellanlager delvis bestå af pyroxenfels. Der de äro böjda 

 i mycket skarpa veck eller dnbbelvikna, är skiifrigheten 

 ofta starkast inne i vecket. 



Några nrsköljningar äro rätt djupa. Sålunda hafva 

 tvenne små (på figuren synliga) grottor, Ämmänuunit, upp- 

 kommit, efter hvilka berget fått sitt namn, Ämmänuunin- 

 kallio, i den geologiska literaturen förkortadt till Ämmän- 

 kallio. 



Lagren i klippans norra del luta mot norr. Tillsam- 

 mans med de mot söder lutande skikten på holmarne utan- 

 för bilda de en synklinal, till hvilken närmast i söder Am- 

 mänkallios antiklinal sluter sig. 



