265 



detta ställe hafva funnit gåtans lösning. Den på korta af- 

 stånd vexlande stupningen hos skikten bevisar att de här 

 varit utsatta för torsion. Om lamellerna funnos färdigbil- 

 dade i kalkstenen, då vridningen egde rum, borde de äfven 

 på de mest vridna ställena intaga samma med lagringspla- 

 net parallela läge, som de vanligen innehafva. Om de dere- 

 mot utgöra en sprickfyllning, borde de på sådana ställen, 

 som varit mest utsatta för vridningen, sträcka sig snedt 

 mot lagringsytorna i en mot den starkaste töjningen vinkel- 

 rät riktning. Detta senare fall har här inträffat. Man ser 

 kalklagren på flere särskilda ställen rikligt genomdragna af 

 diagonalt löpande, ofta något böjda qvartsitlameller, hvilka 

 för det mesta utgå från kalkstenslagrens öfre och undre 

 .Ytor utan att nå helt och 



hållet öfver till den motsatta 

 ytan, såsom figur 7 utvisar. 

 Qvartsiten i kalkbäddarne 

 måste således anses som en 

 under eller efter veckbild- 

 öingen framkallad produkt. 



Fig. 7. Qvartsit som sprick- 



fyllnad i vridna kalkstenslager. 



Tossaari. 



Slutligen återfinner man Ämmänkallio-antiklinalen på de 

 små holmarne nordvest om Pietnäs. De äro till antalet fyra och 

 ega följande inbördes läge: D 



C 



A B 



G är den största; den är utsträckt i E — V. Dernäst i stor- 

 lek är A, som i N— S riktning eger sin längsta diameter. 

 B och D äro utsträckta ungefär i samma riktning som 0; 

 D är den minsta af alla. Söder om B ligga ute på fjärden 

 några ensamma klippor, och något mer än ett stenkast norr 

 °ffl D uppsticker ett klippgrund ur sjön. På sidorna 34 och 



