281 



denna zon ytterst vexlande strykningen och stupningen hos 

 skikten äfvensom i den oregelbundna vexlingen mellan kalk- 

 stensförande och kalkfattig bergart. Längst i nordost och 

 i sydvest äro lagren rika på kalksten och pyroxen, mot stö- 

 ringszonens midt öfverväga hornblendegneis och bandig gneis. 

 Då den sydöstra regelbundet veckade zonen knapt berör 

 Lojobäckenet. bildas dettas klippgrund hufvudsakligen af 

 den regelbundet veckade kalkstensförande formationen i 

 nordvest och den granitrika störingszonen i sydost. Gräns- 

 linien mellan dessa zoner går från Hiitis sund öfver Lee- 

 saari, Kuutlukainen, Jalasaari och Biskopsnäs till trakten 

 af Långvik. 



En blick på kartan visar att denna tektoniska gräns 

 sammanfaller med en orografisk. På nordvestra sidan om 

 densamma uttalar sig den regelbundna stratifikationen tyd- 

 %t i de starkt öfvervägande orografiska SV— NE och VSV— 

 ENE riktningarne hos halföar, öar och dalar. I sydost om 

 gränslinien åter är landskapets orografiska karaktär lika 

 omvexlande som dess stratigrafiska. Och hvarderas vexlin- 

 ?ar följas åt. Omkring Lojo kyrka är lagrens strykning 

 nordlig; der råder också en N— -S orografisk hufvudriktning 

 s & väl i strändernas som i berghöj dernas förlopp. Vid Ojamo 

 ar strykningen varierande, men i hufvudsak vestlig. Hai- 

 kari stranden har också vestlig sträckning, men vikarna 

 °ch bergklackarne kring Ojamo återspegla strykningens nyck- 

 fullhet, Vid Ahtiala sund råder en E— V strykning, som 

 P å Peinsaari böjer sig mot sydost, på Bällbylandet åt syd- 

 Vest - På samma sätt böjer sig strandlinien från NE på 

 Bä llbylandets nordostudde till östlig vid färjsundet och syd- 

 Östlig- på Peinsaari. Vid Jönsböle begynner den ända till 

 Bl 'edvik fortsatta NV strykningen. En dermed parallel oro- 

 grafisk hufvudriktning framträder tydligt i anordningen af 



