296 



garne äro genomsatta af sprickor i de riktningar, som råda i 

 denna del af berget, d. v. s. i N 45° E och N 55—65° V. Dessa 

 sprickriktningar afvika allt för märkbart från däldens rikt- 

 ning för att denna skulle kunna betraktas som ett resultat 

 af förklyftningen. Den dalvägg, som är vänd mot inlands- 

 isens anlopp, är, som sagdt, upptill moutonnerad, men de 

 block, som i denna vägg uppkommit genom förklyftningen. 

 ligga ännu in situ. Ur den andi^a dalväggen äro blocken 

 deremot utplockade och dels skjutna endast någon centime- 

 ter mot sydost, dels ett längre stycke, ända ned till bottnen. 

 Däldens vidd i platåns yta är 7—12 meter. Der bergets 

 sluttning mot Fiskars torp begynner, vidgar dälden sig der- 

 igenom att den östra dalväggen blifvit sönderplockad af in- 

 landsisen. Dess fragment ligga som kantiga block utmed 

 bergsluttningen öster om däldens mynning. Den vestra väg- 

 gen åter sänker sig utan att förändra riktning och dalbott- 

 nen krymper tillsammans till en grund och trång klyfta be- 

 lamrad med kantiga stenblock, mycket lik en 1—3 meter 

 vid vildbäcksränna i Alperna. Den har dock ett helt kort 

 förlopp och sänker sig icke till bergets lägre partier, hvilka 

 omgifvas af bevuxna stenrös. Äfven däldens botten är grus- 

 täckt och bevuxen med mossa, ris och träd. Vidståeude 

 teckning åsyftar icke att noggrant angifva hvarje detalj: 

 endast det helas karaktär. 



På samma bergs östra hälft, der sprickriktningen ^ 

 40° E herskar och äfven riktningen N 74—76° V tydlig* 

 framträder, men de på vestra delen rådande klyftriktnin- 

 garne saknas, finnes en annan platåränna. Den sträcker 

 sig i N 50° E och dess botten lutar ungefär 3° mot S». 

 Den vägg, som fått mottaga inlandsisens angrepp, är brant. 

 nästan lodrät, slät, upptill moutonnerad och något vinklig' 

 af utskjutande förklyftningskanter. Den andra väggen åter 



