299 



isens framfart. Hafva dalarna varit bräddfulla med vittrings- 

 1'i'odukter, så har inlandsisen sopat bort allt och lagt sitt 

 affall på deras plats. Här möter oss den Ramsay— Helland- 

 s ka meningsgruppen med sin åsigt att inlandsisen icke blott 

 re nsopat dalarne, utan äfven urholkat dem. Man hänvisar 

 På att talrika dalar i Lojobäckenet icke lyda stratifikatio- 

 fteus föreskrifter, att det stora sundet vester om Storön. 

 sunden öster och vester om Jalasaari, sundet vid Outamo 

 ° c h många mindre dalar skära bergskiktens strykning i an- 

 Se uliga vinklar, att dalarne kring Bålaby sträcka sig i reff- 

 ioraas riktning och att detsamma med märkvärdig ihållig- 

 lle t är fallet i hela östra Finland från Ladoga till Wiita- 

 Sa ari. Man pekar på de moutonnerade hällarne, på de sön- 

 derplockade och öfver en lång sträcka utbredda fragmenten 

 af uppstående bergklintar, på flyttblockeii och de ofantliga 

 husmassorna i åsarne. Man beräknar mängden af morän- 

 m aterial, som finnes aflagradt rundt omkring Östersjön och 

 k°mmer till det resultat, att detta material af mekanisk för- 

 störing- mer än väl förslår att utfylla jordytans ojemnheter 

 ! ( le trakter, från hvilka det anses härstamma. Helland har 

 1 »Zeitschrift der deutschen geologischen Gesellschaft" (Band 

 ^XXI, sid. 98 — 101) utfört en beräkning, hvaraf han dra- 

 ^ er den slutsatsen att det moränmaterial, som härstammar 

 »fån Sverige, Finland och Östersjön, skalle utfylla alla sjöar 

 1 dessa länder, höja landets medelnivå med 24 meter (HO 

 f °t) och dessutom förslå att fylla hela Östersjön. Dessa be- 

 räkningar och alla de Ramsay— Hellandska argumenten ute- 

 SUl ta dock ej möjligheten att inlandsisen vid sin ankomst 

 'fOmit hela denna massa material färdigbildad genom vitt- 

 1>ln g och endast tjenstgjort såsom dess omformare och for- 

 siare. Frågan vore lätt att afgöra. om man kunde utreda, 

 '"■tviivida landets skulptur vittnar om en mekanisk eller en 



