304 



Betraktar man reffelkartan, finner man Jernströms ob- 

 servation till fullo bekräftad. Af hela antalet mätningar 

 angifva 



3 °/ riktningen N 7—28° V. 

 80 % ., $ 29—49° V. 



1 % „ N 50—56° V. 



13 % ., N 57—04° V. 



3 % „ N. 65-74» V. 



Frånsedt enstaka fall kan man således särskilja mellan 

 den allmänna riktningen N 29—49° V, som representeras af 

 4 / 3 af hela antalet observationer, och en annan riktning, N 

 57 — 64° V, hvilken återfinnes hos en åttondedel af observa- 

 tionerna. Betecknar denna sistnämnda grupp ett särskildt 

 system af annan ålder än flertalet refflor, såsom Jernströms 

 fråga förutsätter? Vittnar det om ett särskildt tidskifte, 

 hvarunder isen egt en afvikande rörelseriktning öfver hela 

 området? 



Om den sparsammare representerade rörelseriktningen 

 en gång varit rådande öfver hela området, borde, i betrak- 

 tande af traktens likformiga och rika kupering, de refflor, 

 som återstå efter denna rörelse, vara någorlunda likformigt 

 spridda i alla delar af bäckenet. Ännu större anledning 

 hafva vi att i sådant fall vänta, att det talrikare represen- 

 terade reffelsystemet N 29—49° V, hvilket äfvenledes skulle 

 antyda en likformig rörelse hos hela skridismassan, borde 

 råda öfverallt. Af kartan finner man emellertid att motsat- 

 sen eger rum. Af de sjutton berghällar, på hvilka refflor 

 med 52° eller större vestlig afvikelse från den astronomiska 

 meridianen observerats, ligga endast två afskildt från de 

 öfriga. Dessa äro: 1) vid Nybacka torp invid rån mot Ingå 

 socken i Lilltötar by (Jernström): „Korsrefflor; 34° utgör 

 medeltal af flere mätningar: 32—37°; en och annan tydlig 



