310 



dessa refflor äro grofva och skarpa, och det lyckades mig 

 icke att afgöra, hvilketdera systemet är äldre. Fläcken kan 

 hafva uppkommit genom en glidning af isen utför hällarne 

 på norra sidan om klippväggen, således under en tid, då 

 sundet hyste en jökel, hvars rörelse icke påverkades af nå- 

 gon större öfver Karkkali framskridande massa. Denna 

 tolkning lemnar dock rum för invändningar. Öfverhufvud- 

 taget får man ej draga vidtgående slutsatser ur förekomsten 

 af korsrefflor, innan rörelsen hos skridisens bottenlager blif- 

 vit noggrannare känd. Då refflorna icke frambringas direkte 

 af isen, utan af bottenmoränen, och denna består af klipp- 

 fragment af de mest vexlande dimensioner, kunna lätt kors- 

 refflor uppstå genom en olikformig förskjutning af finare 

 fragment omkring gröfre eller genom enskilda styckens vrid- 

 ning omkring en mot berghällen vinkelrät axel. 



Vid en jemförelse mellan reffelkartan och den geologi- 

 ska faller det strax i ögonen, att de orografiska formerna, 

 så vidt de öfverensstämma med geotekturen, endast undan- 

 tagsvis och tillfälligt visa någon harmoni med inlandsisens 

 rörelseriktningar. Isen har framskridit öfver ett orografiskt 

 system, som var utdraget i en mot dess rörelse vinkelrät 

 riktning och har icke förmått modifiera detta mer än att 

 let fortfarande utgör landskapets mest framstående karak- 

 är. Icke ens de dalar, hvilkas förlopp är mycket afvikande 

 från stratifikationen, visa genom sin riktning tecken till att 

 hafva uppkommit genom glacial erosion. Vid framställnin- 

 gen af traktens orografi påpekade vi tvenne sekundära huf- 

 vudriktningar, hvilka jemte ENE— VSV riktningarne be- 

 stämma traktens fysiognomi norr om Bällby- och Orsnäs- 

 landen, nämligen en N — S riktning i vestra hälften af bäc- 

 kenet och en N 15 — 20° E riktning i dess östra hälft. Dessa 

 båda riktningar korsa de förra i ungefär 60° vinklar. In- 



