316 



Fig. 14. Förkastning vid Hii- 

 tis bro norr om Lojo kyrkby. 



Åf de två klyftriktnin- 

 garne, som bestämma klintens 

 form, är den ena, E— V, pa- 

 rallel med skiktens strykning 

 i bergen norr om sundet, sådan 

 den blifvit framstäld på fig. 9. 

 Den andra riktningen afviker 

 knapt från strykningen hos 

 den kalkstensförande serie, som 

 lutar mot graniten några steg 

 åt sydost invid vägen, och öf- 

 verensstämmer med höjdernas 

 allmänna riktning kring Lojo 

 kyrkby och med strandens för- 

 lopp 400 meter mot söder. 

 På Kohagsberget, Kaitasaari och klippan vid Hiitis 

 sund förekomma således förkastningsytor, hvilka öfverens- 

 stämma med de orografiska linierna i de närmaste omgifnin- 

 garne. Lojobäckenet är rikt på dylika branta och släta 

 bergväggar, hvilka vända sin yta vinkelrätt eller diagonalt 

 mot skridisens riktning eller ock resa sig i lä för dess an- 

 fall, men blott i sällsynta undantagsfall sträcka sig parallelt 

 med refflornas riktning på vågrät grund. De flesta bland 

 dem, som stå så att de kunnat angripas af ismassan, liafva 

 blifvit refflade och bevarat sina refflor, men jag anmärkte 

 på flere ställen utom de ofvan uppgifna, att refflorna sak- 

 nades, der de enligt regeln hade bordt förekomma. Dessa 

 väggar stå vända mot refflornas riktning, men äro fullkom- 

 ligt jemna och glatta. De kunna således icke uppfatta? 

 sej» blotta förklyftningsytor, från hvilka de motsvarande 

 blocken blifvit af isen aflägsnade, ty det tryck, som deraf 

 skulle uppkommit, hade icke kunnat undgå att framkalla 



